Постанова 
Іменем України
 
27 березня 2019 року
м. Київ
 
справа № 344/15785/17
 
провадження № 61-42190св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради,
представники відповідача: Кедик НадіяСтепанівна, Корбин Юлія Ігорівна,
третя особа - Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2018 рокув складі колегії суддів: Фединяка В. Д., Василишин Л. В., Максюти І. О.,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа - Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, про скасування рішення, про відмову у постановленні на квартирний облік та зобов'язання вчинити дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона проживає у гуртожитку по 
АДРЕСА_2. 25 вересня 2017 року вона подала до Центру надання адміністративних послуг у м. Івано-Франківську заяву та необхідний перелік документів для взяття на квартирний облік. Однак, 
09 жовтня 2017 року нею отримано лист за підписом директора Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Смушака М. В., яким їй відмовлено у взятті на квартирний облік. Причиною відмови зазначено наявність права власності на частку квартири АДРЕСА_1 та відсутність реєстрації у м. Івано-Франківську протягом трьох років. Оскільки рішенням суду її позбавлено частки у вищевказаній квартирі, а також враховуючи факт реєстрації у м. Івано-Франківську з 12 серпня 2009 року, вона повторно звернулася із заявою про взяття її на квартирний облік, надавши усі необхідні документи. Проте, комісією повторно відмовлено позивачу у взятті на квартирний облік мотивуючи фактом штучного погіршення останньою житлових умов шляхом відчуження своєї частки на користь інших співвласників. 
 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд скасувати рішення про відмову у взятті на квартирний облік та зобов'язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради взяти її на квартирний облік.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 03 травня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Скасовано рішення Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради про відмову у взятті 
ОСОБА_4 на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради.
Зобов'язано Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради взяти ОСОБА_4 на квартирний облік.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що без доведення штучного характеру погіршення житлових умов правила частини першої статті 35 ЖК України не можуть бути підставою для відмови у взятті на квартирний облік. 
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 липня 
2018 рокурішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.
 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем штучно погіршено житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання належної їй на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, тому відповідачем правомірно відмовлено у взятті на квартирний облік, так як у разі штучного погіршення житлових умов, громадяни не беруться на квартирний облік протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У серпні 2018 рокуОСОБА_4подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Аргументи учасників справ
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно застосовано норми статті 35 ЖК УРСР, оскільки з рішення суду слідує, що жодних дій по відчуженню майна вона самостійно, добровільно не вчиняла.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У вересні 2018 року Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судами установлено, що ОСОБА_4 з 11 липня 2017 року проживає в гуртожитку, який знаходиться по АДРЕСА_2.
 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у власності позивачки відсутнє будь-яке нерухоме майно.
 
Відповідно до договору міни від 10 серпня 2009 року ОСОБА_4 належало на праві спільної часткової власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68 кв. м, житловою площею 31,1 кв. м.
 
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 29 червня 2017 року припинено право власності ОСОБА_4 на 
1/3 частини квартири АДРЕСА_1, з виплатою компенсації за неї в сумі 98 992,00 грн.
 
Встановлено, що на припиненні права власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не заперечувала і погодилась на отримання компенсації за неї в сумі 98 992,00 грн.
 
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов визначені статті 34 ЖК УРСР. Зокрема, пункт 6 частини першої цієї статті встановлено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни які проживають у гуртожитках.
 
Згідно зі статтею 35 ЖК УРСР, пункту 17 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» від 11 грудня 1984 року № 470 громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, тощо, не беруться на квартирний облік протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов.
 
Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 81, 89 ЦПК України, встановивши, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 червня 
2017 року припинено право власності ОСОБА_4 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 шляхом її відчуження,з виплатою компенсації за неї, дійшов правильного висновку, що позивач штучно погіршила житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання належної їй частки вищевказаної квартири, а тому обґрунтовано вважав, що відсутні підстави для задоволення позову.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                             В. М. Коротун 
В. П.Курило
М. Є.Червинська