Постанова
Іменем України
 
03 квітня 2019 року
м. Київ
 
справа № 641/8056/17
провадження № 61-25305св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
стягувач - ОСОБА_1, 
боржник - ОСОБА_2, 
заінтересовані особи: заступник начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардін Ілля Сергійович, фізична особа-підприємець ОСОБА_4,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Бровченко І. О., Хорошевського О. М., Кружиліної О. А.,  
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась зі скаргою на дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіна І. С. по визначенню вартості майна, визнання протиправним звіту про оцінку майна, зупинення передачі житлового будинку, заінтересована особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФО-П ОСОБА_4.
 
Скарга мотивована тим, що 11 квітня 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення у справі № 641/9200/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 207 112,00 грн. 07 жовтня 2016 року рішення набрало законної сили. 03 січня 2017 року заступником начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У процесі виконання рішення суду для участі у виконавчому провадженні було залучено суб'єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_4 14 листопада 2017 року на адресу заявника надійшло повідомлення про результати визначення вартості майна боржника від 07 листопада 2017 року № 24-29/53222831/ДВ-10. Згідно звіту ринкова вартість майна складає 2 957 100,00 грн. ОСОБА_2 зазначає, що оцінку було проведено без фактичного ознайомлення з майном (особистого огляду), яке є предметом оцінки, що є порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та положень Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», які є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. ОСОБА_2 заперечува проти результатів оцінки майна, вважала їх заниженими та такими, що не відповідають реальному стану нерухомого майна та об'єктивним цінам, що склалися на ринку нерухомості в даний час.
 
ОСОБА_2 просила:
визнати незаконними дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Бардіна І. С. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, що належить ОСОБА_2, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складеного ФО-П ОСОБА_4; 
визнати протиправним звіт про оцінку майна ОСОБА_2, складений ФО-П ОСОБА_4 щодо житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; 
зупинити передачу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, на реалізацію на електронних торгах за ціною 2 957 100,00 грн.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року з урахуванням ухвали цього суду від 25 січня 2018 року про виправлення описки, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_2 не надано доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна. Державний виконавець під час виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні діяв в межах повноважень. Належних та допустимих доказів того, що звіт про проведення оцінки нерухомого майна є неякісним або необ'єктивним, матеріали справи не містять та ОСОБА_2 не надано. Окрім цього, ОСОБА_2 обґрунтовувала скаргу протиправністю дій державного виконавця щодо визначення вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, яка за її думкою є необ'єктивною, та значно заниженою. Однак, оскільки оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця, то висновок про оцінку майна, здійснену в межах виконавчого провадження, може бути оскаржений лише як дія державного виконавця по оцінці майна. ОСОБА_2 не було оскаржено дій державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. 
 
Визнано неправомірними дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Бардіна І. С. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, що належить ОСОБА_2, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складеного ФОП ОСОБА_4 02 листопада 2017 року. 
 
Визнано протиправним звіт про оцінку майна ОСОБА_2, складений ФОП ОСОБА_4 щодо житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
 
Зупинено передачу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, на реалізацію на електронних торгах за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ФО-П ОСОБА_4 02 листопада 2017 року та рецензії на звіт, складеної ОСОБА_7 04 грудня 2017 року. 
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що в порушення приписів Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб'єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об'єкта оцінки, що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна, тому наявні підстави для визнання незаконними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна та щодо визнання протиправною оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку. Також суд виходив із того, що ані особа, дії якої оскаржуються, ані зацікавлені особи не надали до суду доказів неможливості проведення внутрішнього огляду будинку та відповідних дій та зусиль, які вони приклали для його проведення.
 
Аргументи учасників справи
 
У квітні 2018 року ФО-П ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що у постанові суду апеляційної інстанції не зазначено статей Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та положень Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», у яких указано, що проведення оцінки без особистого огляду майна є порушенням. У пункті 56 Національного стандарту № 1 передбачає особистий огляд об'єкту оцінки, а у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки. У звіті наявні відповідні пояснення та застереження. У додатках до звіту наявна копія листа виконавчої служби про неможливість особистого огляду оцінювачем і завданням на проведення оцінки без особистого огляду. 
 
У серпні 2018 року до суду надійшли додаткові пояснення до касаційної скарги, які підписані ФО-П ОСОБА_4, а також заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І. С., у якій вони посилаються на висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.
 
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2019 року справа призначена до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суд першої інстанції встановив, що постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіна І. С. від 26 жовтня 2017 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єктам господарювання ФО-П ОСОБА_4 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 641/9200/15-ц, виданого 03 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 071 122,00 грн. 
 
Згідно звіту про оцінку майна, складеного 02 листопада 2017 року ФО-П ОСОБА_4, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що визначена для реалізації на публічних торгах (аукціоні) на дату оцінки може складати 2 957 100,00 грн.
 
Заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І. С. листом № 24-29/53222831/ДВ-10 від 07 листопада 2017 року на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було направлено повідомлення про результати визначення вартості майна боржника.
 
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 не надано суду доказів, що вона зверталась з заявою щодо рецензування звіту про оцінку майна. З заявою щодо рецензування звіту про оцінку майна звертався сам суб'єкт оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_4 Відповідно до рецензії від 04 грудня 2017 року, виконаної рецензентом ОСОБА_7 (сертифікат № 2050 від 18 листопада 2000 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3456 від 05 липня 2005 року). рецензентом зроблено наступні висновки: виконавцем проведена незалежна оцінка об'єкта у відповідності до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності; оцінка проводилася із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості; використана виконавцями звіту в процесі оцінки інформація - достатньо повна і розкрита в звіті з посиланням на конкретні джерела та є достатньою для проведення оцінки майна; наведена в додатках до звіту документація дозволяє рецензенту зробити об'єктивний висновок; звіт про оцінку у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки нерухомого майна, має незначні недоліки, що не вплинули на остаточний результат оцінки. 
 
При частковому задоволенні скарги апеляційний суд зробив висновок, що оскільки суб'єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об'єкта оцінки, що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна, тому наявні підстави для визнання незаконними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна та щодо визнання протиправною оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку.
 
Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
 
У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
У частині п'ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. За змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.
 
Встановивши, що доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна ОСОБА_2 не надано, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні скарги. Натомість суд апеляційної інстанції, при скасуванні ухвали суду першої інстанції та частковому задоволенні скарги, скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
За таких обставин доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм матеріального права. У зв'язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.
 
Постанову апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року скасувати.
 
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року залишити в силі.
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                                                          Н. О. Антоненко
 
В. І. Журавель
 
В. М.Коротун
 
В. І. Крат