Постанова
Іменем України
06 березня 2019 року
м. Київ
справа № 127/165/17-ц
провадження № 61-27276св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Стрільчука В. А.,
суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О.В.,
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»
відповідач - ОСОБА_3
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року у складі судді Рибчинського В. П.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
29 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»                      (далі - ПАТ «Фідобанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2015 року № 1162015Ю у розмірі 34 533,81 грн.
Обставини апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції 
12 квітня 2017 року відповідач звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. В апеляційній скарзі відповідач також просила поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 27 березня 2017 року після оголошення вступної та резолютивної частин рішення його копія сторонам не вручалася, а було повідомлено, що копію повного тексту рішення сторони зможуть отримати через п'ять робочих днів. Відповідач отримала повний текст рішення лише 03 квітня 2017 року, тому не мала достатньо часу для його апеляційного оскарження.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху надавши строк ОСОБА_3 протягом 30 днів з моменту отримання копії ухвали для звернення із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення. Роз'яснено заявнику, що у разі неподання такої заяви у зазначений строк або якщо вказані заявником підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.
Залишаючи без руху апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року останнім днем на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є 06 квітня 2017 року; диспозицією вказаної норми Цивільного процесуального кодексу України початок перебігу строку на апеляційне оскарження не пов'язано з отриманням повного тексту рішення, тому отримання відповідачем повного тексту рішення 03 квітня 2017 року не є поважною підставною пропуску строку на оскарження.
У заяві про усунення недоліків відповідачем наведено ті ж обставини на підтвердження поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, що і в апеляційній скарзі.
Короткий зміст судового рішення апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року; у відкритті апеляційного провадження відмовлено.
Ухвалу обґрунтовано тим, що відповідно до статей 27, 222 ЦПК України 2004 року право особи на отримання копії судового рішення не кореспондується з обов'язком суду видати копію судового рішення, а факт видачі безпосередньо пов'язаний з фактом звернення особи до суду з вимогою про видачу копії судового рішення. Оскільки ОСОБА_3 знала про постановлення судом оскаржуваного рішення, однак не проявляла інтерес до своєчасного отримання його копії, вчасно не зверталася до суду з вимогою про видачу копії рішення, зазначені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не є поважними.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції, у якій просить ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
07 серпня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі.
17 травня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-УІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п'яти суддів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції не врахував пояснень відповідача стосовно отримання нею повного тексту рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року лише 03 квітня 2017 року, що позбавило її можливості реалізувати своє право та визначитися щодо необхідності апеляційного оскарження цього рішення, підготувати та подати апеляційну скаргу з дотриманням строків, передбачених статтею 295 ЦПК України 2004 року, була обмежена у часі на підготовку апеляційної скарги лише 4 днями, замість 10 днів.
Заперечень на касаційну скаргу від позивача не надходило.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Підстави, за якими Верховний Суд не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції
Право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, 2 статті 55, пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.
Відповідно до статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суд, згідно з частиною першою статті 73 ЦПК України 2004 року, поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки строк на таке оскарження, у разі присутності сторони у судовому засіданні, починається з дня проголошення рішення, а також те, що відповідач знала про постановлення рішення, однак не проявляла інтерес до своєчасного отримання його копії, вчасно не зверталася до суду з вимогою про видачу копії рішення, Верховний Суд вважає таким, що не відповідає вимогам норм цивільного процесуального закону.
Відповідно до протоколу судового засідання від 27 березня 2017 року (а. с. 120) Вінницьким міським судом Вінницької області у відкритому судовому засіданні за участю представника позивача та відповідача розглянуто справу за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За результатами справи сторонам оголошено вступну та резолютивну частини рішення і роз'яснено його суть.
Частинами другою і третьою статті 222 ЦПК України 2004 року передбачено, що копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин. Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.
Статтею 218 ЦПК України 2004 року встановлено, що у разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.
У судовому засіданні 27 березня 2017 року оголошено вступну і резолютивну частини рішення, роз'яснено учасникам, що повний текст рішення вони зможуть отримати в понеділок, що підтверджується звукозаписом судового засідання (диск № 14146), про що і зазначає в апеляційній та касаційній скаргах відповідач.
Наступним понеділком за днем оголошення вступної і резолютивної частин оскаржуваного судового рішення є 03 квітня 2017 року, тобто день, коли відповідач отримав копію повного тексту цього рішення.
Крім того, згідно із частиною другою статті 5 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення вважаються офіційно опублікованими за умови посвідчення органом, який забезпечує ведення Реєстру, відповідності судових рішень оригіналам або електронним копіям судових рішень внесених до Реєстру.
Оскаржуване судове рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень надіслано 31 березня 2017 року, зареєстровано 02 квітня 2017 року, а оприлюднено - 04 квітня 2017 року, тобто на наступний день після отримання копії цього рішення в суді.
Відповідно до статті 295 ЦПК України, якою встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
З системного аналізу встановлених обставин та наведених норм процесуального права Верховний Суд зауважує, що висновок суду апеляційної інстанції стосовно того, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не підлягає поновленню, оскільки відповідач не проявляла інтересу до своєчасного отримання його копії та вчасно не звернулась до суду з вимогою про видачу копії рішення, є безпідставним, а ухвала апеляційного суду з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод такою, що порушує право заявника на доступ до правосуддя. 
Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою не відповідає вимогам цивільного процесуального закону та порушує право ОСОБА_3 на доступ до суду.  
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року скасувати, передати справу до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                 В. А. Стрільчук
Судді:                                                                                                          В. О. Кузнєцов
                                                                                                           А.С. Олійник
                                                                                                          С. О. Погрібний
                                                                                                          О. В. Ступак