ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

16 квітня 2019 року 
справа №808/2413/17
адміністративне провадження №К/9901/7635/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р.Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Комодітіз» 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у складі суддів Шальєвої В.А, Білак С.В., Юрко І.В. 
у справі № 808/2413/17 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Комодітіз» 
до Головного управління ДФС у Запорізькій області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейн Комодітіз» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, яким зменшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість та зменшено суму податкового кредиту, з мотивів безпідставності його прийняття.
Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 18 грудня 2017 року адміністративний позов задовольнив, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № 0009911402 від 26 липня 2017 року. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанцій дійшов висновку про те, що твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Екоплант-плюс», ТОВ «АПК СХІД», ТОВ «СКАЙСІД», ТОВ «ОЙЛ КОМПАНІ», ТОВ «МКМ ПРЕМІЯ» та ТОВ «ТРІВІЯ», ТОВ «БАЛТИКУС ТРЕЙД»      у перевіряємий період спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Постановою від 18 лютого 2019 року Третій апеляційний адміністративний суд скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив.
Відмовляючи у задоволені позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що надані позивачем як до перевірки, так і до матеріалів справи документи не можуть вважатися первинними документами у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки складені формально, без підтвердження   фактичного отримання товару.
У березні 2019 року позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
У відзиві на касаційну скаргу податковий орган повторює доводи, викладені в акті перевірки, та просить залишити касаційну скаргу без задоволення. 

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що податковим органом проведена документальна виїзна планова перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт № 378/08-01-14-02/39937228 від 4 липня 2017 року (далі - акт перевірки).

Висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:
- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1. статті 187, пункту 188.1, пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість, в періоді що перевірявся на загальну суму 1 169 377 грн;

- пункту 46.1 статті 46, підпункту 47.1.1 пункту 47.1 статті 47, пункту 49.1, пункту 49.2 підпункту 49.18.2, пункту 49.18 статті 49, пункту 202.1 статті 202 Податкового кодексу України, а саме неподання      податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень 2016 вересень 2016 року;

- підпункту 14.1.36, підпункту14.1.181, пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 20 834 318 грн.

26 липня 2017 року на підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0009911402 про зменшення Товариству податкового зобов'язання з податку на додану вартість для цілей розділу V Податкового кодексу України на суму 20   834 318,00 грн, та податкового кредиту на суму 15   695 422,00 грн. 

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд апеляційної інстанції встановив, що підставою зменшення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість є висновок контролюючого органу про не встановлення походження товару, вказаного позивачем у податкових накладних, виписаних протягом лютого-вересня 2016 року на адресу ТДВ «Шахта «Білозерська», ТОВ «Квадранафта», ТОВ «Парітет-Агро», ТОВ «Скайсід», ТОВ «Агроальянс Груп».
      
Підставою зменшення позивачу податкового кредиту спірним податковим повідомленням-рішенням є висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій з придбання позивачем      товару/послуг у СТОВ «Лан», ТОВ «Новоодеський елеватор», ТОВ «Бєл-Транс», ТОВ «Скайсід», ТОВ «АЕГ», ТОВ «Балтікус Трейд», ПАТ «Коблево», ПСП «Зарічне», ДП «Запорізькій науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, ТОВ «Аква-НГ», ФГ «Катюша», ТОВ «Паллатіум», ТОВ «Десаж Лоджистік      Сервісез», ТОВ «Вантаж Бі Ем Джі»,      ТОВ «Сідрейл», ТОВ «Прометей-Грейн», ТОВ «Агроальянс Груп», ТОВ «Агро Експорт Груп», ТОВ «Агро Сервіс Юг»,      ТОВ «Логістик Гранум», ТОВ «Агро Провіжн»,      ТОВ «Ремонт-НІК», ТОВ «Агросток Компані», ТОВ «Альтер Бізнес Груп», ТОВ «Сталкер-Компані», ТОВ «Кресто Джі Сі Джі Аудит», ТОВ «Боярський комбікормовий завод»,      ТОВ «Святовид-Плюс», ТОВ «Ексім Грейн». 

При цьому, суд апеляційної інстанції вказує, що контролюючим органом надано до матеріалів справи розрахунок по спірному податковому повідомленню-рішенню, в якому вказано всі контрагенти, по яким встановлені порушення позивачем податкового законодавства в частині податку на додану вартість (том 7 арк. с. 122), на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Вказаний розрахунок наданий податковим органом на вимогу суду апеляційної інстанції 20 червня 2018 року, тобто вже після прийняття рішення судом першої інстанції. 

Частинами 2, 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення судом першої інстанції) встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У відзиві на позовну заяву (том 7, арк. с. 86-88) податковий орган вказує, що перевіркою встановлено нереальність господарських операцій за взаємовідносинами Товариства з контрагентами ТОВ «Скайсід», ТОВ «Балтікус трейд», ТОВ «Альтер Бізнес груп», ТОВ «Агро Експорт Груп», ТОВ «Аква-НТ», ТОВ «Агро Провіжн», зауважень до господарських операцій з іншими контрагентами податковий орган не наводить ані у відзиві, ані в апеляційній скарзі, навіть у відзиві до касаційної скарги. Всі заперечення податкового органу зводяться до повторення викладеного в акті перевірки. Разом з тим, у розрахунку, наданому на вимогу апеляційного суду, податковий орган вказує, що при розрахунку спірного податкового повідомлення-рішення ним не враховані первинні документі складені на підставі взаємовідносин Товариства і з іншими підприємствами. Підстави не врахування податкових накладних інших підприємств податковим органом не зазначено. 

Податковий орган зазначає, що перелік податкових накладних наведено у додатку № 8 до акта перевірки, але такий додаток в матеріалах справи відсутній.

Судами попередніх інстанцій не встановлено, які саме податкові накладні та з якої причини не взято до уваги податковим органом при розрахунку спірного податкового повідомлення-рішення. Не усунуто розбіжності між актом перевірки та розрахунком до спірного податкового повідомлення-рішення.

Не встановлено повний перелік господарських операцій, які поставлено під сумнів під час перевірки, та з яких підстав. 

За таких обставин Суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішенню спору по суті, і в залежності від встановленого правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване та законне рішення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Комодітіз» задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 808/2413/17 скасувати.

Адміністративну справу № 808/2413/17 направити на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Р.Ф. Ханова 

Судді:                                                                                           І.А. Гончарова          

                                                                                          І.Я. Олендер