Постанова
Іменем України
 
01 квітня 2019 року
м. Київ
 
справа № 761/23198/16-ц
 
провадження № 61-49109св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д.Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - Державне підприємство «Готель «Козацький» Міністерства оборони України,
заінтересовані особи:товариство з обмеженою відповідальністю «Карлтон Трейдінг Україна», компанія Карлтон Трейдінг ЛТД,
представник заінтересованих осіб - УсикЄвгеній Сергійович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України та заступника військового прокурора Центрального регіону України на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року у складі судді Піхур О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Савченка С. І., Верланова С. М., Мережко М. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст вимог заявника
 
У грудні 2016 року Державне підприємство «Готель «Козацький» Міністерства оборони України (далі - ДП «Готель «Козацький» МОУ), заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Карлтон Трейдінг Україна» (далі - ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна»), компанія Карлтон Трейдінг ЛТД, звернулося до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 761/7764/14-ц, виданого               17 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва на виконання ухвали цього ж суду від 08 травня 2014 року (справа № 761/23198/16-ц, провадження № 6/761/1082/2016).
 
У листопаді 2017 року ДП «Готель «Козацький» МОУ, заінтересовані особи: ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна», компанія Карлтон Трейдінг ЛТД, звернулося до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 761/7764/14-ц, виданого 17 липня                     2014 року Шевченківським районним судом м. Києва на виконання ухвали цього ж суду від 08 травня 2014 року (справа № 761/7764/14-ц, провадження № 6/761/712/2017), посилаючись на статті 152, 369, 391, 399 ЦПК України 2004 року.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року вказані позовні вимоги було об'єднано в одне провадження та присвоєно спільний № 761/23198/16-ц (провадження № 6-761/15/2018).
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року заяви ДП «Готель «Козацький» МОУ залишено без розгляду.
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що представник                           ДП «Готель «Козацький» МОУ до початку розгляду справи по суті, маючи такі повноваження, подав заяву про залишення заяв про визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню, без розгляду. Судом застосовано пункт 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ДП «Готель «Козацький» МОУ залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року - без змін. 
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що залишення районним судом заяв про визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню, без розгляду є законним та обґрунтованим, оскільки про це було заявлено належним та повноважним представником                        ДП «Готель «Козацький» МОУ, а кожен учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власник розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2018 року до Верховного Суду,                  ДП «Готель «Козацький» МОУ, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року до Верховного Суду,                  заступник військового прокурора Центрального регіону України, діючи в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Міністерства оборони України, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
 
Касаційна скарга ДП «Готель «Козацький» МОУ мотивована тим, що судове рішення суду першої інстанції було ухвалено неповноважним суддею                 Піхур О. В., яка заявляла собі самовідвід у справі, а потім продовжила її слухати.
Крім того, заявником заявлялися судді, на його думку, обґрунтовані відводи, у задоволенні яких було безпідставно відмовлено. 
 
Касаційна скарга заступника військового прокурора Центрального регіону України також мотивована тим, що судове рішення суду першої інстанції було ухвалено неповноважним суддею, яка заявляла собі самовідвід у справі, а потім продовжила слухати справу. А також тим, що судді заявлялися обґрунтовані відводи, у задоволенні яких було безпідставно відмовлено.
Крім того посилається на те, що суддя Піхур О. В. була упередженою при розгляді справи по суті, оскільки не залучила прокурора до розгляду справи.
Вказує, що подавав до апеляційного суду заяву про приєднання до апеляційної скарги ДП «Готель «Козацький» МОУ, проте судом ця заява була проігнорована.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційні скарги
 
У березні 2019 року ДП «Готель «Козацький» МОУ подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу заступника військового прокурора Центрального регіону України, в якому погоджується з доводами його касаційної скарги, вважає їх законними та обґрунтованими.
 
У березні 2019 року представник ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» та компанії Карлтон Трейдінг ЛТД - Усик Є. С., подав до Верховного Суду відзив на касаційні скарги, в якому вказує на безпідставність доводів скарги, оскільки судове рішення районного суду було ухвалено повноважним суддею, так як законних підстав для її відводу не було. Крім того вказує, що суддя Піхур О. В. не заявляла собі самовідводу від розгляду справи по суті.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційні скарги ДП «Готель «Козацький» МОУ та заступника військового прокурора Центрального регіону України задоволенню не підлягають.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
 
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
 
Отримавши 07 серпня 2018 року від представника ДП «Готель «Козацький» МОУ заяву про залишення заяв про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, без розгляду (том 2, а. с.175), суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення цієї заяви та залишення без розгляду заяв ДП «Готель «Козацький» МОУ, пославшись на відповідну імперативну норму пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Доводи касаційних скарг про те, що оскаржуване судове рішення районного суду ухвалено неповноважним суддею, є безпідставними.
Апеляційний суд перевірив ці доводи і вірно зазначив, що суддя Піхур О. В. заявила самовідвід лише щодо розгляду питання за заявою ДП «Готель «Козацький» МОУ про забезпечення позову, а не розгляду справи по суті, у зв'язку з тим, що раніше вже вирішувала цю заяву, у задоволенні якої ухвалою від 29 листопада 2017 року відмовила, проте ця ухвала була скасована постановою Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2018 року і після повернення знову розподілена на суддю Піхур О. В. Тому з метою дотримання принципу неупередженості й об'єктивності суддя заявила собі самовідвід щодо повторного розгляду саме цієї заяви про забезпечення позову.
 
Не заслуговують на увагу й доводи осіб, які подали касаційні скарги, про те, що судді Піхур О. В. заявлялися обґрунтовані відводи, у задоволенні яких було безпідставно відмовлено, оскільки у задоволенні вказаних відводів було відмовлено у встановленому ЦПК України порядку ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва: від 18 січня 2018 року,                 від 06 квітня 2018 року та від 18 червня 2018 року, через їх необґрунтованість і безпідставність, так як незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК Україна).
 
Таким чином доводи, наведені в обґрунтування касаційних скарг, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України та заступника військового прокурора Центрального регіону України залишити без задоволення.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Д. Д. Луспеник
 
Б.І. Гулько
 
Ю.В. Черняк