П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ     
 
20 березня 2019 року
м. Київ
 
Справа № 821/197/18/4440/16
 
Провадження № 11-1200апп18
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
 
розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, суб'єкта оціночної діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання рішення протиправним
 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року (суддя Морська Г. М.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року (судді Яковлєв О. В., Танасогло Т. М., Запорожан Д. В.),

УСТАНОВИЛА:
 
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
 
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» (далі - ТОВ «Дісплей-Плюс») звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати неправомірною виконану суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою - підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_3 та прийняту Корабельним районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - ДВС) при здійсненні виконавчого провадження оцінку вартості нерухомого майна.
 
2. Позов мотивовано тим, що відповідачем - суб'єктом оціночної діяльності протиправно, всупереч вимогам законодавства та із заниженням реальної вартості здійснено оцінку нерухомого майна позивача, а замовником оцінки майна - ДВС протиправно передано нерухоме майно за такою вартістю на примусові торги.
 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
 
3. Херсонський окружний адміністративний суд ухвалою від 01 лютого 2018 року відмовив у відкритті провадження у цій справі.
 
4. Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03 квітня 2018 року ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року змінив, доповнивши її резолютивну частину роз'ясненням щодо можливості звернення позивача до суду в порядку цивільного судочинства.
 
5. Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція адміністративних судів, оскільки вони виникли з приводу оскарження висновків суб'єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні, які є результатом його підприємницької діяльності. 
 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
 
6. Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ТОВ «Дісплей-Плюс» подало касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
 
7. У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
 
8. Обґрунтовуючи скаргу, ТОВ «Дісплей-Плюс» указує, зокрема, на те, що спір у цій справі має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, оскільки відповідач як орган державної виконавчої служби є суб'єктом владних повноважень, а спір пов'язаний з примусовим виконанням рішення, що свідчить про публічно-правовий характер спірних правовідносин.
 
Рух касаційної скарги
 
9. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 10 травня 2018 року відкрив провадження за касаційною скаргою 
ТОВ «Дісплей-Плюс», а ухвалою від 01 жовтня 2018 року призначив справу до розгляду.
 
10. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 04 жовтня 2018 року справу за позовом ТОВ «Дісплей-Плюс» до ДВС, суб'єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), про визнання рішення протиправним передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
 
11. ВеликаПалата Верховного Суду ухвалою від 17 жовтня 2018 року прийняла та призначила справу до свого розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
 
12. Рішення суду попередньої інстанції переглядається в межах наведених у касаційній скарзі доводів відповідно до статті 341 КАС.
 
Позиція інших учасників справи
 
13. Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило. 

Установлені судами обставини справи
 
14. На виконанні ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 17492, виданого приватним нотаріусом Чуловським В. А., про стягнення з ТОВ «Дісплей-Плюс» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 938 398,40 грн. Згідно з висновком експерта про вартість описаного та арештованого майна, яке належить ТОВ «Дісплей-Плюс», вартість нежитлового приміщення загальною площею 505,5 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, складає 2 070 528,00 грн.
 
15. Не погодившись з оцінкою вартості нерухомого майна, ТОВ «Дісплей-Плюс» звернулося до суду.
 
Позиція Великої Палати Верховного Суду
 
Релевантні джерела права й акти їх застосування
 
16. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
17. Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
 
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
 
19. За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
 
20. Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.
 
21. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).
 
22. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
 
23. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
24. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
25. Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
26. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, якзабезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
 
27. За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.
 
28. За приписами частини п'ятої цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
 
29. Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

 
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
 
30. У касаційній скарзі ТОВ «Дісплей-Плюс» зазначає, що спірні правовідносини виникли внаслідок примусового виконання за виконавчим документом - виконавчим написом нотаріуса. Учасником цих правовідносин є орган державної виконавчої служби, який уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень, а отже, спір має вирішуватися в порядку КАС. 
 
31. На думку Великої Палати Верховного Суду, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.
 
32. За правилами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.
 
33. Оскільки в цьому випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, то в силу вимог частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку має бути орган державної виконавчої служби, а суб'єкт оціночної діяльності може бути залучений як третя особа.
 
34. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з висновками судів попередніх інстанцій щодо непоширення на спірні правовідносини юрисдикції адміністративних судів. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
35. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
 
36. Відповідно до частини першої статті 353КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
 
37. Ураховуючи наведене, ВеликаПалата Верховного Суду вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, а отже, наявні підстави для задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
 
38. За правилами частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
39. Оскільки за результатами розгляду касаційної скарги Велика Палата Верховного Суду повернула справу для продовження розгляду, то немає підстав для зміни розподілу судових витрат.
 
Керуючись статтями 345, 349, 353, 359 КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» задовольнити.
 
2. Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року скасувати.

3. Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, суб'єкта оціночної діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання рішення протиправним направити для продовження розгляду до Херсонського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | О. Б. Прокопенко
| С. В. Бакуліна | | Л. І. Рогач
| В. В. Британчук | | І. В. Саприкіна
| Д. А. Гудима | | О. М. Ситнік
| О. С. Золотніков | | В. Ю. Уркевич
| Л. М. Лобойко | | О. Г. Яновська
| Н. П. Лященко | |