Постанова                                                          
Іменем України
27 березня 2019 року 
м. Київ
справа № 357/267/18
провадження № 61-45143св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), 
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,
відповідач - ОСОБА_1,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2018 року у складі судді Кошеля Б. І. та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Кашперської Т. Ц., Сержанюка А. С.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації.
Позовна заява мотивована тим, що між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування автомобіля Volvo. 04 червня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої автомобіль Volvo зазнав механічних пошкоджень, вартість відновлювального ремонту становить 100 955,17 грн. Винним у цій ДТП визнано ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «УСК «Княжа VIG» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа VIG»), ліміт страхового відшкодування складає 50 000 грн.
ПрАТ «СК «АХА Страхування» відповідно до умов договору страхування відшкодувало ОСОБА_2 завдані збитки у розмірі 100 955,17 грн, тому до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача як до особи, відповідальної за спричинення збитків. Позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування завданих збитків у розмірі             50 955,17 грн, проте така вимога залишилася без реагування.
На підставі викладеного ПрАТ «СК «АХА Страхування» просило стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі                  50 955,17 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                  від 11 квітня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» 50 955,17 грн та судовий збір у розмірі 1 600 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ДТП відбулася з вини відповідача, тому він зобов'язаний відшкодувати завдані збитки за вирахуванням суми страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. Оскільки ПрАТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало власнику автомобіля Volvo завдані йому збитки, тому воно набуло право вимоги до                   ОСОБА_1
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АХА страхування» суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі                 25 477,59 грн. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції належним чином встановлено розмір завданої відповідачем шкоди та наявність правових підстав для її стягнення із заподіювача на користь страхової компанії. Разом з тим, відповідач подав докази щодо свого незадовільного майнового стану, тому наявні підстави для застосування частини четвертої статті 1193 ЦК України та зменшення розміру відшкодування шкоди.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду,            ПрАТ «СК «АХА Страхування», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що у даній справі не може бути застосована частина четверта статті 1193 ЦК України, оскільки відповідачем не подано доказів, що відшкодування неможливо або поставить його у тяжке матеріальне становище. Судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що відповідач працює та має статус фізичної особи-підприємця (далі - ФОП), тому може відшкодувати завдані збитки. Відповідач надав довідку про пенсію, проте не надав довідки про дохід від підприємницької діяльності, а також інші докази, які підтверджують його майновий стан. 
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців станом на 17 вересня 2018 року ФОП ОСОБА_1 не перебуває у процесі припинення та здійснює наступні види діяльності: виробництво керамічних електроізоляторів та ізоляційної арматури; посередництво в торгівлі автомобілями, посередництво в спеціалізованій торгівлі іншими товарами; оптова торгівля будівельними матеріалами; роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами; діяльність автомобільного вантажного транспорту. 
Відповідач займається активною підприємницької діяльністю та отримав             у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» кредит у розмірі  77 000 швейцарських франків.
Крім того, після ДТП відповідач продав належний йому автомобіль «Даф», проте завдані збитки не відшкодував. 
Відповідач також є співвласником будинку АДРЕСА_1 та власником будинку АДРЕСА_2. 
Вказані факти підтверджують, що відповідач має можливість відшкодувати завдані збитки, проте ухиляється від вчинення цих дій.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
07 лютого 2018 справу передано до Верховного Суду.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                від 18 березня 2019 року справу призначено до розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 12 серпня 2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно з яким застраховано автомобіль Volvo. 
04 червня 2015 року сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль Volvo зазнав механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва                           від 26 червня 2015 року винним у вчиненні вказаної ДТП визнано               ОСОБА_1
Згідно з розрахунком страхового відшкодування сума страхового відшкодування становить 100 955,17 грн, що підтверджується також страховим актом від 18 червня 2015 року.
Відповідно до рахунку від 12 червня 2015 року, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІКІНГ МОТОРЗ» (далі - ТОВ «ВІКІНГ МОТОРЗ»), вартість ремонту автомобіля Volvo складає 103 955,17 грн.
Суди встановили, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» перерахувало на рахунок ТОВ «ВІКІНГ МОТОРЗ» 100 955,17 грн за ремонт автомобіля Volvo,  що підтверджується платіжним дорученням від 19 червня 2015 року.
На адресу відповідача направлено претензію від 03 лютого 2017 року, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків внаслідок ДТП, яка сталася 04 червня 2015 року, в якій було зазначено, що у відповідності до умов Поліса обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів ПрАТ «УСК «Княжа VIG» сплатило ПрАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування по вищевказаному страховому випадку в розмірі 50 000 грн із загальної суми завданого збитку, та запропоновано відповідачу відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна внаслідок дій при ДТП (100 955,17 грн) та страховою виплатою (50 000 грн), яку здійснило ПАТ «СК «Універсальна», тобто в розмірі 55 955,17 грн.
Вказану вимогу ОСОБА_1 отримав особисто 07 лютого 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в незміненій частині та постанова апеляційного суду відповідає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
До страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. 
Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Отже, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового (добровільного) страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування, зокрема за договором обов'язкового страхування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ДТП відбулася з вини відповідача, тому він зобов'язаний відшкодувати завдані збитки за вирахуванням суми страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. Оскільки ПрАТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало власнику автомобіля Volvo завдані йому збитки, тому воно набуло право вимоги до ОСОБА_1
Крім того, вірним є висновок апеляційного суду про зменшення розміру завданої шкоди з огляду на таке.
Стаття 1193 ЦК України є загальною нормою, якою встановлюються підстави звільнення від відповідальності за завдання позадоговірної шкоди та підстави зменшення відповідальності у порівнянні із загальним розміром відшкодування шкоди в повному обсязі.
Так, відповідно до частини четвертої статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
У запереченнях на позовну заяву, до яких додано докази надсилання цих заперечень позивачу, ОСОБА_1 вказував, що відшкодування заявленої страховою компанією суми, у разі задоволення позову, для нього є дуже великою сумою, яку він не зможе сплатити у зв'язку з відсутністю таких коштів, і поставить відповідача та його сім'ю у тяжке матеріальне становище. 
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає відшкодувати завдані збитки у встановленому законодавством порядку і розмірі або відшкодування завданих збитків поставить його у тяжке матеріальне становище. На підтвердження незадовільного майнового стану повинні бути надані належні та допустимі докази.
На підтвердження вказаних вимог відповідач надав копії виписок з медичної картки, копії довідок Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, копії відомостей про суми виплачених доходів та утриманих податків. 
Проте, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про долучення цих доказів до матеріалів справи, що підтверджується протоколом судового засідання від 11 квітня 2018 року, та не дослідив їх, відповідно, не вирішив питання щодо зменшення розміру відшкодування завданої відповідачем шкоди відповідно до частини четвертої статті 1193 ЦК України.
Вказані докази також були додані відповідачем до апеляційної скарги, які апеляційний суд в силу вимог частин першої-третьої статті 367 ЦПК України обґрунтовано прийняв до уваги та дослідив їх, оскільки вони стосуються фактів, на які скаржник посилався як у відзиві на позовну заяву (що надасть ці документи відразу після їх отримання з компетентних органів), так і в апеляційній скарзі.
Також апеляційний суд встановив, що відповідачу не було своєчасно вручено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а також, що вищевказані документи щодо свого майнового стану були ним отримані у квітні 2018 року та представлені до суду першої інстанції.
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у місцевого суду не було підстав для відмови у прийнятті вказаних документів, тому ці докази мають бути прийняті під час  апеляційного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до довідки Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області від 06 квітня 2018 року відповідач отримує пенсію за віком при повному стажі, загальний розмір якої за 2017 рік становить 12 660 грн. 
Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків розмір додаткового до вищевказаного доходу відповідача за            2017 рік становить 50 грн. 
Розмір місячного доходу у вигляді пенсії дружини відповідача становить 1 373 грн, що підтверджується відповідною довідкою Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області               від 06 квітня 2018 року. 
Крім того, відповідачем було подано документи щодо свого незадовільного стану здоров'я, а саме виписки із медичної картки, виписки Національного інституту серцево-судинної хірургії, виписний епікриз Білоцерківського гарнізонного госпіталя.
Вказані докази підтверджують, що відшкодування позивачу шкоди поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.
На підставі викладеного апеляційний суд, враховуючи майновий стан відповідача та керуючись частиною четвертою статті 1193 ЦК України, дійшов правильного висновку, що розмір відшкодування завданої відповідачем шкоди може бути зменшеним до 50 %, а саме до                         25 477,57 грн.
Отже, апеляційний суд обґрунтовано відхилив викладені позивачем                         у відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання цього відзиву відповідачу, доводи, що рішення суду першої інстанції прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги (на підтвердження яких до касаційної скарги подано докази та зазначено обставини), що відповідач може відшкодувати завдані збитки (займається активною підприємницькою діяльністю, має у власності нерухоме майно, тощо), оскільки в силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а також досліджувати нові докази.
Разом з тим, докази на підтвердження цих обставин до матеріалів справи позивачем не подавались, аргументи щодо цих обставин зазначені лише в касаційній скарзі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанова апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому ці судові рішення в відповідній частині необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції у незміненій частині та апеляційного суду не спростовують.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦК України).
За результатом касаційного розгляду вимоги скаржника не підлягають задоволенню, отже, на нього покладається судовий збір за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд           у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                         від 11 квітня 2018 року в незміненій частині та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. С. Висоцька
Судді                                                                                                 С. Ю. Мартєв
В. В. Пророк
В. М. Сімоненко
І. М. Фаловська