ПОСТАНОВА
Іменем України

20 травня 2019 року 
Київ
справа №816/5085/14
касаційне провадження №К/9901/5401/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Київської митниці ДФС (далі - Митниця) на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 (суддя Удовіченко С.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 (головуючий суддя - Яковенко М.М., судді - Лях О.П., Старосуд М.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кребо Інтернешнл» (далі - Товариство) до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Товариство звернулось до суду із позовом до Митниці, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-125000000-0151-2014 від 11.12.2014.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що: положеннями пункту 1.4 додаткової угоди № 10-Н від 18.11.2014 до контакту № 1-16/179 від 30.05.2013 визначено, що товар, який постачається по даній додатковій угоді, повинен відповідати коду УКТ ЗЕД 2710192100 (паливо для реактивних двигунів), що є суттєвою і обов`язковою умовою для обох сторін; на спірну партію палива обсягом 129479,00 кг. Товариству був виданий сертифікат відповідності Державної системи сертифікації УкрСепро № UA1.185.0146252-14 зі строком дії з 16.12.2014 по 15.05.2015, який підтверджує відповідність цього палива вимогам ГСТУ 320.00149943.007-97 «Палива для реактивних двигунів РТ. Технічні умови»; на поставлену партію палива ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» надало Товариству паспорт виробника (ВАТ «Нафтан», м. Новополоцьк, Республіка Білорусь) № 2349 від 23.11.2014, у якому зазначено, що 90% переганяється при температурі 212°С, являється основною ознакою для віднесення товару до категорії «Середніх дистилятів», а не до «легких дистилятів» як вважає Митниця; Товариство провело незалежну експертизу по цій партії палива, за результатами якої Випробувальним центром « 10 Хіммотологічний центр» Міністерства оборони України був складений протокол випробувань №1449 від 15.12.2014, за висновками якого зразок палива для реактивних двигунів марки РТ за визначеними показниками відповідає вимогам ГСТУ 320.00149943.007-97 «Палива для реактивних двигунів РТ. Технічні умови», 90% пере ганяється при температурі 211°С; з висновку лабораторії Митниці також слідує, що проба палива за своїми хіміко-фізичними показниками відповідає під категорії «паливо для реактивних двигунів марки РТ».  

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 07.05.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015, позов задовольнив: визнав протиправним та скасував рішення Митниці про визначення коду товару № КТ-125000000-0151-2014 від 11.12.2014.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди з урахуванням висновку судової товарознавчої експертизи від 05.03.2015, наданого на виконання вимог ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2015, виходили з того, що придбане Товариством паливо для реактивних двигунів було правомірно класифіковане ним за кодом УКТ ЗЕД 2710192100, а Митниця не довела невідповідність обраного Товариством коду для імпортованої ним партії палива для реактивних двигунів. 

Митниця оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 12.08.2015 відкрив касаційне провадження у справі. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки суди не надали належної правової оцінки тому, що: результати лабораторних досліджень, здійснені Спеціалізованої лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів (висновок від 03.12.2014 № 142000901-0697), свідчать про те, що проби за визначеними показниками не відповідають опису товару, зазначеному у графі 31 митної декларації від 30.11.2014 № 125120105/2014/328912 за показником «фракційний склад» (зазначено 90 об.% переганяється при температурі 212°С; фактично 90 об.% переганяється при температурі 210°С), що суперечить терміну «Середні дистиляти», зазначеному у графі 31 митної декларації; враховуючи результати досліджень імпортоване Товариством паливо відповідає терміну «бензини спеціальні» і згідно з ОПІ 1 та 6 класифікується у товарній під категорії 27101225 згідно УКТ ЗЕД.

У запереченні на касаційну скаргу Товариство просить суд відмовити у її задоволенні, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін з підстав того, що згідно з нормами пункту 2.5.1 Інструкції з забезпечення заправки повітряних суден паливно-мастильними матеріалами і технічними рідинами в підприємствах цивільного авіаційного транспорту України, затвердженої наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 14.06.2006 № 416, паливо марок ТС-1 та РТ застосовується саме для реактивних двигунів; придбане Товариством у ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» паливо було заправлене у паливні баки повітряних суден для здійснення авіарейсів, що було підтверджено первинними бухгалтерськими документами та встановлено судом першої інстанції; висновки лабораторії Митниці, на яких базується рішення відповідача, не є об`єктивними та незалежними, оскільки зазначена лабораторія є спеціальним органом Міністерства доходів і зборів, тоді як згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.03.2005 № 71 «Про затвердження Правил уповноваження та атестації у державній метрологічній системі» лабораторія має бути незалежна від підприємств та організацій, які використовують результати вимірювань, проведених лабораторією. 

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 15.04.2019 прийняв касаційну скаргу Митниці до провадження, закінчив підготовку справи до касаційного розгляду та визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 16.04.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що Товариство здійснює господарську діяльність із авіапаливозабезпечення авіаційних перевезень і робіт в Міжнародному аеропорті «Бориспіль», зокрема; здійснює поставку, зберігання, підготовку до видачі та видачу на заправку в паливо заправні засоби і заправку повітряних суден авіа паливом сортів ТС-1, РТ, JetA-1, злив його з повітряних суден, для провадження якої отримало сертифікат відповідності №КВР-СКО-128-03 від 15.10.2012 року, виданий Державною авіаційною службою України.

30.05.2013 між Товариством (покупцем) та ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» (продавцем) був укладений контракт №1-16/179, а 18.11.2014 до вказаного контракту укладена додаткова угода №10-Н, відповідно до умов якої ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» зобов`язувалася поставити Товариству паливо для реактивних двигунів марки «РТ»" у кількості 500 тонн (+/- 10%).

На виконання вищевказаного контракту та додаткової угоди ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» у листопаді 2014 року поставила Товариству паливо загальним обсягом 129,479 тонн.

Митне оформлення поставленого палива було здійснено згідно митної декларації ІМ 40 ТФ №125120105/2014/328913 від 30.11.2014, у графі 31 «Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні знаки» якої Товариство вказало: «Паливо для реактивних двигунів марки РТ, вищого ґатунку, являє собою суміш аліфатичних вуглеводів з домішками ароматичних вуглеводів, середні дистиляти - 90% (включаючи втрати) або більше переганяється при температурі 212°С. Вага - 129479 кг». Код товару за УКТ ЗЕД - 2710192100 (графа 33).

01.12.2014 Митниця направила до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів України запит про проведення досліджень зразків товару №06.1-43/4/12-9134, за результатами проведеного експертного дослідження    03.12.2014 експертною установою був складений висновок №142000901-0697, у резолютивній частині якого було вказано, що отримані результати лабораторних досліджень проби, за визначеними показниками, не відповідають опису товару, зазначеному в графі 31 митної декларації від 30.11.2014 №125120105/2014/328912, за показником «фракційний склад» (зазначено: 90 об % переганяється при температурі 212°С, фактично: 90 об % переганяється при температурі 210°С).

11.12.2014 Митниця прийняла рішення про визначення коду товару №КТ-125000000-0151-2014, яким змінено класифікацію імпортованого Товариством товару за УКТ ЗЕД з коду 2710192100 «паливо для реактивних двигунів» на код 2710122500 «інші», що відноситься до «бензинів спеціальних» в товарній підпозиції «легкі дистиляти».

При прийнятті вказаного рішення митниця керувалася: Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічною діяльністю (УКТ ЗЕД), викладеною у додатку до Закону України «Про Митний тариф України»; Поясненнями до  УКТ ЗЕД, затвердженими  наказом Міністерства доходів і зборів від 14.01.2014 № 15; технічною документацією на вироби, наданою Товариством (паспорт на паливо від 23.11.2014 № 2349); товаросупровідною документацією;  висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів України від 03.12.2014 № 142000901-0697 (лист від 04.12.2014 № 6933/94-94-57-01 «Про дослідження проб палива для реактивних двигунів суб`єкта ЗЕД - Товариства).

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 69 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення. Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 356 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для  класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Положеннями частин першої - третьої статті 357 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).  Дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами. Призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності класифікації декларантом товарів та обчислення митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. 

З огляду на правову рівність учасників процедур митного контролю експертні установи, призначені декларантом не можуть мати інші права та завдання, ніж експертні установи, призначені органом доходів і зборів.

Отже, завданням митної експертизи (незалежно від того, якою установою вона проводиться) є з`ясування обставин, що мають значення для визначення коду товару, і вона не може підміняти власне правозастосування, тобто прийняття рішення про визначення коду товарів за УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з положеннями Розділу V. «Мінеральні продукти» Закону України «Митний тариф України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) включає, зокрема, групу 27 - Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні. 

До товарної позиції 2710 віднесено, зокрема: (a) термін «бензини спеціальні» (товарні категорії 27101221 і 27101225) означає легкі дистиляти та продукти, зазначені в примітці 4 до товарних підпозицій, які не містять ніяких антидетонаційних присадок і в яких різниця між температурами, при яких переганяється 5 об. % і 90 об. % (включаючи втрати), не перевищує 60° C; (c) термін «середні дистиляти» (товарні категорії 27101911 - 27101929) означає нафтові фракції та інші нафтопродукти, менш як 90 об. % яких (включаючи втрати) переганяється при температурі 210° C і 65 об. % або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі 250° C (за методом ISO 3405, еквівалентним методу ASTM D 86).

Отже, вказані вище палива відрізняються за своїми фізико-хімічними показниками, насамперед фракційним складом, температурою спалаху, сферою застосування тощо, які зазначені  додаткових примітках до 27 групи УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 2 (b) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД у редакції Закону України «Митний тариф України (розділ I)» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

За правилом 3 (a) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару. 

Згідно з правилом 3 (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Як встановили суди, при митному оформленні товару Товариство вказало у митній декларації саме ті характеристики товару, а також той код товарної позиції (2710192100), який був предметом додаткової угоди  №10-н від 18.11.2014 до контракту № 1-16/179 від 30.05.2013, зазначений виробником та продавцем товару в усіх товаросупровідних документах, що додавались до митної декларації, зокрема, у паспорті № 2349 від 20.11.2014, сертифікаті відповідності № UA1.185.0146252-14 із терміном дії з  16.12.2014 до 15.05.2015, яким підтверджено відповідність спірної партії палива для реактивних двигунів марки РТ вимогам ГСТУ 320.00149943.007-97 «Паливо для реактивних двигунів «РТ». Технічні умови».

Також, судами було встановлено, що на підтвердження відповідності палива заявленому коду за УКТ ЗЕД Товариство надало: матеріали незалежної експертизи по цій партії палива, за результатами якої Випробувальним центром « 10 Хіммотологічний центр» Міністерства оборони України був складений протокол випробувань №1449 від 15.12.2014, за висновками якого зразок палива для реактивних двигунів марки РТ за визначеними показниками відповідає вимогам ГСТУ 320.00149943.007-97 «Палива для реактивних двигунів РТ. Технічні умови», 90% пере ганяється при температурі 211°С.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 05.03.2015, наданої ДП «Науково-дослідний інститут нафтопереробної та нафтохімічної промисловості «МАСМА», на виконання вимог ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 у даній справі,  продукція ВАТ «Нафтан», визначена у вантажній митній декларації № ІМ 40 ДЕ 125120105/2014/328912  від 30.11.2014 як «паливо для реактивний двигунів марки РТ, вищого ґатунку, являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів з домішками ароматичних вуглеводнів, середні дистиляти - 90 об. % (включаючи втрати) або більше переганяється при температурі 212°С, вага 129479 кг» відповідає вимогам ГСТУ 320.00149943.007-97 «Паливо для реактивних двигунів «РТ». Технічні умови» зі змінами № 1, 2, 3». При температурі 210°С переганяється 83% об`єму (об.%) об`єкта дослідження. Температура перегонки 90об. % об`єкта дослідження - 215°С. Досліджуваний товар (продукція) згідно з УКТ ЗЕД відноситься до коду 2710192100 «паливо для реактивних двигунів», проте остаточний висновок щодо присвоєння  коду УКТ ЗЕД товару знаходиться в к компетенції митних органів України, Торгово-промислової палати України та її регіональних відділень. Найменуванням досліджуваного товару є «паливо для реактивних двигунів «РТ», яке використовується для заправки і дозаправки повітряних суден».

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що товар, задекларований Товариством у митній декларації від 30.11.2014 №125120105/2014/328912, є паливом для реактивних двигунів та згідно УКТ ЗЕД відноситься до коду 2710192100.

Таким чином, доводи Митниці, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 та ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити. При цьому, посилання Митниці на висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів № 142000901-0697 від 03.12.2014, є неспроможними, оскільки підставою для висновку про невідповідність проби за визначеними показниками опису товару, зазначеному у графі 31 митної декларації від 30.11.2014 № 125120105/2014/328912, за показником «фракційний склад» було те, що фактично 90 об. % переганяється при температурі 210°С (тоді як зазначено, що 90 об. % переганяється при температурі 212°С), оскільки визначальними ознаками «бензинів спеціальних» є відсутність антидетонаційних присадок і в яких різниця між температурами, при яких переганяється 5 об. % і 90 об. % (включаючи втрати), не перевищує 60° C.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Митниці підлягає залишенню без задоволення, а постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 - без змін. 

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359  Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді Верховного Суду                                                                       Л.І. Бившева

                                                                                                    В.В. Хохуляк

                                                                                                     Т.М. Шипуліна