ПОСТАНОВА
Іменем України

04 березня 2019 року 
Київ
справа №527/983/18
адміністративне провадження №К/9901/64640/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Стрелець Т. Г.,
суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №527/983/18
за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління національної поліції у Полтавській області, Інспектора роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Громи Дениса Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Громи Дениса Юрійовича на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Лях О.П., суддів: Яковенка М.М., Старосуда М.І.) 

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
1.1. визнати дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Грома Дениса Юрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП протиправними.
1.2. скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Грома Дениса Юрійовича серії ВР №033429 від 19.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП протиправною та скасувати .
2. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 09.07.2018р. задоволено позов задоволено. Визнано дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Грома Дениса Юрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП протиправними. Скасовано постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Грома Дениса Юрійовича серії ВР №033429 від 19.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП
3. На зазначене рішення суду Інспектором роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Громою Денисом Юрійовичем подано апеляційну скаргу.
4. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку із несплатою апелянтом судового збору в розмірі, установленому Законом України «Про судовий збір», та надано строк для усунення недоліків протягом 10 календарних днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. ї\
5. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року апеляційну скаргу повернуто заявнику у зв'язку із невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, Інспектор роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Грома Денис Юрійович звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
7. Касаційна скарга аргументована тим, що суд апеляційної інстанції невірно застосував норми Закону України «Про судовий збір», проігнорувавши норми статті 288 КУпАП, відповідно до яких апелянт звільнений від сплати судового збору у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення.
8. Верховний Суд ухвалою від 23 жовтня 2018 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Громи Дениса Юрійовича на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018. 
9. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надавав.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Конституція України.
10.1.          Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11.          Кодекс адміністративного судочинства України. 
11.1.          Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
12.  Кодекс України про адміністративні правопорушення.
12.1.          Стаття 287. Постанову по справі про адміністративне  правопорушення  може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті  7  цього  Кодексу,  особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. 
12.2.          Стаття 288.  Особа, яка оскаржила постанову у справі  про  адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
13. Закон України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.
13.1.          Стаття 1. Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
13.2.          Стаття 2. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
13.3.           Стаття 5. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; 8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; 9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; 10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 11) виборці - у справах про уточнення списку виборців; 12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків; 13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав; 14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту"; 15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;  15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою; 16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору; 18) Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України; 19) органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення; 20) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об'єднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
15. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
16. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року №12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року №R(81)7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).
17. Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України».
18. Статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені перелік об'єктів, за які не справляється судовий збір, та коло осіб, звільнених від його сплати.
19. Нормами даного Закону не передбачено пільги щодо сплати судового збору у справах, предметом яких є оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
20. Разом з тим, аналіз положень статті 287 КУпАП у взаємодії із частиною четвертою статті 288 цього Кодексу дає підстави для висновку, що у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КУпАП, суб'єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати державного мита, що справляється за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.
21. В контексті наведеного, з метою виконання рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року №R(81)7, колегія суддів зазначає, що хоча норми Закону України «Про судовий збір» прямо не встановлюють пільг щодо сплати судового збору у справах про адміністративні правопорушення, вони і не скасовують та не відміняють дію норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, які звільняють від його сплати, а тому вони є чинними та підлягають застосуванню під час вирішення судами питання про відкриття провадження у справі.
22. Положення статей 287, 288 КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.
23. У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.
24. Колегія суддів зазначає, що необхідними умовами для обчислення та сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ є встановлення і віднесення предмета оскарження до об'єктів справляння судового збору та ставка цього платежу, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
25. Відповідно, беручи до уваги, що розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень, а норми Закону України «Про судовий збір» не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, колегія суддів приходить до висновку, що за подання відповідачем - суб'єктом владних повноважень апеляційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір сплаті не підлягає.
26.  Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (№ 21-1410а16), від 31 січня 2017 року (№ 298/1232/15-а), та постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року (№ 632/1929/16-а), від 19 червня 2018 року (№ 308/167/16-а).
27. Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у відповідача обов'язку щодо сплати судового збору при поданні апеляційної скарги на  рішення суду у справах про адміністративні правопорушення.
28. Частиною першою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
29. Оскільки оскаржене рішення суду апеляційної інстанції не ґрунтується на вимогах процесуального закону, який встановлює порядок прийняття апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, воно підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
30. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
31. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Громи Дениса Юрійовича - задовольнити.
2. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року - скасувати. 
3. Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       О.В.Білоус
                                                                      І.Л.Желтобрюх