УХВАЛА

01 березня 2019 року 
Київ
справа №800/203/17
адміністративне провадження №П/9901/595/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Смоковича М.І., 
суддів - Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Кравчука В.М., Стрелець Т.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання та зміну порядку виконання рішення Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 800/203/17 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України Порошенка П.О. про визнання бездіяльності протиправною,
в с т а н о в и в:
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Верховної Ради України (далі - ВРУ), Президента України Порошенка П.О. (далі - Президент України) з вимогами:
визнати протиправною бездіяльність ВРУ щодо нереагування ВРУ, як суб'єктом забезпечення національної безпеки України, на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні ВРУ на порушення народними депутатами України норм статей 8, 19, 75, 84, 91, 129^1 Конституції України, щодо не реагування ВРУ на невиконання народними депутатами України рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України (заява №21722/11), щодо нереагування ВРУ на невиконання народними депутатами України рішення Конституційного Суду України №11-рп/1998 від 7 липня 1998 року під час прийняття ВРУ 29 березня 2016 року, 23 березня 2017 року та 13 квітня 2017 року нормативно-правових актів;
визнати бездіяльність Президента України протиправною у питанні забезпечення національної безпеки України щодо нереагування на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні Президента України, як гаранта додержання Конституції України, як суб'єкта забезпечення національної безпеки України, на порушення ВРУ норм статей 75, 84, 91, 129^1 Конституції України, у нереагуванні Президента України на невиконання народними депутатами України судових рішень: рішення Конституційного Суду України №11-рп/1998 від 7 липня 1998 року, рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України (заява №21722/11) під час прийняття ВРУ постанови "Про надання згоди на звільнення Президентом України ОСОБА_4 з посади Генерального прокурора України" та під час прийняття ВРУ інших нормативно-правових актів, що мали місце 29 березня          2016 року, 23 березня 2017 року та 13 квітня 2017 року. 
Ухвалою від 15 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху з мотивів несплати судового збору за подання цього позову. 
Ухвалою від 17 липня 2017 року Вищий адміністративний суд України повернув позовну заяву ОСОБА_1 з підстав, встановлених пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (у попередній редакції цього Кодексу; далі - КАС). Постановлення такого рішення обґрунтовано тим, що позивач сплатив судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, тоді як фактично таких є сім. 
Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня          2017 року, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України заяву про її перегляд з підстав, встановлених пунктом 4 частини першої статті 237 КАС. Ухвалою від                   04 жовтня 2017 року суддя Верховного Суду України відкрив провадження за вказаним позовом. 
З початком роботи Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1, відповідно до підпунктів 1, 7 пункту 1 Перехідних положень КАС у редакції, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року №  2147-VIII, передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - для розгляду за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції КАС. 
Постановою від 08 травня 2018 року колегія суддів Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді скасувала ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВРУ, Президента України Порошенка П.О., а справу передала на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції. 
Ухвалою від 03 липня 2018 року колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду закрила провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог про: визнання протиправною бездіяльності  ВРУ щодо нереагування ВРУ, як суб'єктом забезпечення національної безпеки України, на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні ВРУ на порушення народними депутатами України норм статей 8, 19, 75, 84, 91, 129^1 Конституції України, щодо не реагування ВРУ на невиконання народними депутатами України рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України (заява №21722/11), щодо нереагування ВРУ на невиконання народними депутатами України рішення Конституційного Суду України №11-рп/1998 від 7 липня 1998 року під час прийняття ВРУ 29 березня 2016 року, 23 березня 2017 року та 13 квітня 2017 року нормативно-правових актів; визнання бездіяльності Президента України протиправною у питанні забезпечення національної безпеки України щодо нереагування на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні Президента України, як гаранта додержання Конституції України, як суб'єкта забезпечення національної безпеки України, на порушення ВРУ норм статей 75, 84, 91, 129^1 Конституції України, у нереагуванні Президента України на невиконання народними депутатами України судових рішень: рішення Конституційного Суду України №11-рп/1998, рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України (заява №21722/11) під час прийняття ВРУ інших нормативно-правових актів, що мали місце 29 березня 2016 року, 23 березня 2017 року та                   13 квітня 2017 року. 
Рішенням від 03 липня 2018 року Верховний Суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України Порошенка П.О. про визнання протиправною бездіяльності Президента України у питанні забезпечення національної безпеки України щодо нереагування на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні Президента України, як гаранта додержання Конституції України, як суб'єкта забезпечення національної безпеки України, на порушення Верховною Радою України норм статей 75, 84, 91, 1291 Конституції України, у нереагуванні Президента України на невиконання народними депутатами України судових рішень: рішення Конституційного Суду України №11-рп/1998 від               7 липня 1998 року, рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України (заява №21722/11) під час прийняття Верховною Радою України постанови "Про надання згоди на звільнення Президентом України             ОСОБА_4 з посади Генерального прокурора України".
Постановою від 04 грудня 2018 року Велика Палата Верховного Суду залишила зазначене рішення без змін.
18 лютого 2019 року позивач подав заяву про відстрочення виконання рішення Верховного Суду від 03 липня 2018 року та зміну порядку його виконання, у якому просить:
до прийнятті судового рішення за наслідками розгляду цієї заяви відстрочити виконання рішення Верховного Суду від 03 липня 2018 року;
визначити спосіб виконання вказаного судового рішення шляхом зобов'язання Президента України і ВРУ внести зміни до Конституції України і законів України з метою приведення у сувору відповідність до рішення Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 800/203/17. 
Ухвалою від 25 лютого 2019 року Верховний Суд постановив, що заяву ОСОБА_1 розглядатиме у порядку письмового провадження (без виклику/повідомлення сторін) і визначив дату розгляду - 28 лютого 2019 року. 
З огляду на те, що 28 лютого 2019 року був для судді Стрелець Т.Г. (яка входить до складу колегії суддів, визначеної для розгляду цієї справи/заяви) днем відпочинку за роботу у вихідний день 24 лютого 2019 року (про що видано відповідний наказ), заяву ОСОБА_1 колегія суддів розглядає 01 березня 2019 року. 
При постановленні ухвали колегія суддів керувалася таким. 
Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
За частиною третьою статті 378 КАС підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Рішенням від 03 липня 2018 року у справі № 800/203/17 Верховний Суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВРУ та Президента України. Жодних вимог зобов'язального характеру до сторін у справі, зокрема відповідачів, рішення Верховного Суду від 03 липня 2018 року не містить.  
Проаналізувавши положення статті 378 КАС у зіставленні з вимогами та мотивами, які позивач зазначив у заяві від 18 лютого 2019 року, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для відстрочення та зміни порядку виконання рішення Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 800/203/17 немає. 
Доводи та вимоги позивача ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень процесуального закону та довільному трактуванні рішення Верховного Суду від               03 липня 2018 року у справі № 800/203/17, зокрема висновків, яких дійшов цей суд, коли відмовляв у задоволенні вказаного позову.   
Керуючись статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ухвалив:
відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення та зміну порядку виконання рішення Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України Порошенка П. О. про визнання протиправною бездіяльності протиправною. 
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Головуючий суддя                                                                                М.І. Смокович
Судді                                                                                                    О.В. Білоус
                                                                                                    І.Л. Желтобрюх 
                                                                                                    В.М. Кравчук
                                                                                                    Т.Г. Стрелець