ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року 
м. Київ

Справа №  19/5009/2383/11 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:
заявник - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Стрюкова Ірина Олександрівна, 
представник ПАТ "КБ "Надра" - Калантай М.А.,
відповідач-1 - Закрите акціонерне товариство "Єврофінанс", 
представник відповідача -1 - Вегера А.А.,
відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг", 
представник відповідача - 2 - в судове засідання не з`явився, 
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - Фізична особа-підприємець Абакумова Олена Валеріївна, 
представники третьої особи - 1 Абакумова О.В. - особисто, Кононович О.М., Завертаний І.Б.
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - Селянське (фермерське) господарство "Елена", 
представник третьої особи - 2 - в судове засідання не з`явився,
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Левада", 
представник третьої особи - 3 - в судове засідання не з`явився,
третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку", Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" Міхно Сергій Семенович, 
представник третьої особи - 4 - в судове засідання не з`явився,
ліквідатор - Приходько Д.В. в судовому засіданні - особисто,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої І.В. (вх. №  1574/2019а)
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018
у складі колегії суддів: Пархоменко Н.В. (головуючий), Коваль Л.А., Чередка А.Є.
у справі за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни (08-08/4621/18)
до Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг", 
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Абакумової Олени Валеріївни,
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 Селянського (фермерського) господарства "Елена", 
за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Левада",
за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" Міхно Сергій Семенович, 
про визнання недійсним договору № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 та спростування майнових дій боржника 
у межах справи № 19/5009/2383/11 
про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс",
ВСТАНОВИВ
Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції
1.          21.12.2010 ухвалою Господарський суд Запорізької області порушив провадження у справі № 26/413/10 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс" (далі - ЗАТ "Єврофінанс") за заявою ліквідатора ЗАТ "Єврофінанс" - Хаїнської В.А., у зв`язку з прийняттям акціонерами товариства рішення про ліквідацію підприємства та призначення ліквідатора здійснюючи провадження з особливостями, передбаченими статтею 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на 18.01.2013).
2.          29.12.2010 постановою Господарського суду Запорізької області №  26/413/10 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Хаїнську В.А., зобов`язано ліквідатора у п`ятиденний строк опублікувати оголошення в офіційному друкованому органі про банкрутство боржника, за результатами проведеної роботи у строк до 01.06.2011 надати суду звіт та ліквідаційний баланс.
3.          04.01.2011 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі №  26/413/10 задоволено клопотання ліквідатора банкрута, скасовані всі обмеження по розпорядженню майном банкрута ЗАТ "Єврофінанс", а також знято усі обтяження (застави) та заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, що належить банкруту - ЗАТ "Єврофінанс".
4.          10.01.2011 між ЗАТ "Єврофінанс" (продавець)    та Товариством з обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг" (далі - ТОВ "Н-Лізинг", покупець) укладено договір №01-01/11 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує майнові права на транспортні засоби (сільськогосподарську техніку та спецтехніку) у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм            Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Транспортні засоби (сільськогосподарська техніка та спецтехніка), майнові права на які передаються за даним договором, є транспортні засоби, визначені (сільськогосподарська техніка та спецтехніка) у додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного договору (пункт 2.2 договору).
5.          Відповідно до пункту 3.1 договору майнові права на транспортні засоби (сільськогосподарську техніку та спецтехніку) за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту (додаток 2). Акт підписується сторонами в день підписання цього договору.
6.          Право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання акту (пункт 3.2 договору).
7.          Згідно з Актом прийому-передачі майнових прав на транспортні засоби (сільськогосподарську техніку та спецтехніку) від 10.01.2011 ЗАТ "Єврофінанс" в особі Голови Правління Хаїнської В.А., яка діє на підставі Статуту (продавець), передано, а ТОВ "Н-Лізинг" в особі Генерального Директора Волошиної Сніжани Василівни, яка діє на підставі Статуту (покупець) набуто всі права продавця на 238 транспортних засобів (сільськогосподарську техніку та спецтехніку), зазначених в додатку №1 до спірного договору.
8.          Судами встановлено, що відповідно до листів Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 26.05.2017 №31/26-119із та від 29.01.2018 №31/26-306із, листа Державної інспекції сільського господарства від 28.12.2016 №3427/9/2-16, отриманих на запит ліквідатора, зазначені в акті транспортні засоби (сільськогосподарська техніка та спецтехніка) на момент укладання спірного договору та акту були зареєстровані та перебували у власності ЗАТ "Єврофінанс". Документи, які стали підставою для проведення реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів до 2013 року включно, знищені в зв`язку із закінченням терміну зберігання (3 роки, Наказ МВС України № 5 ДСК від 10.01.2014).
9.          Право власності на транспортні засоби (сільськогосподарську техніку та спецтехніку) у період з 10.01.2011 по 25.03.2011 було оформлено за ТОВ "Н-Лізинг". 
10.          21.03.2011 постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі №26/413/10, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2011, постанову Господарського суду Запорізької області від 29.12.2010 скасовано, провадження у справі припинено.
11.          05.05.2011 ухвалою Господарського суду Запорізької області порушено провадження у справі №19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" на підставі статей 7, 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
12.          27.03.2013 постановою Господарського суду Запорізької області ЗАТ "Єврофінанс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Клименко О.Ю.
13.          29.05.2013 постановою Донецького апеляційного господарського суду  апеляційну скаргу ПАТ "Комерційний банк "Надра" на постанову господарського суду Запорізької області від 27.03.2013 року у справі №  19/5009/2383/11 - задоволено. Постанову господарського суду Запорізької області від 27.03.2013 - скасовано. Справу № 19/5009/2383/11 направлено для розгляду до господарського суду Запорізької області на стадію розпорядження майном.
14.          14.04.2014 постановою Господарського суду Запорізької області у справі №19/5009/2383/11 ЗАТ "Єврофінанс" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Коноплю А.М.
15.          22.09.2014 ухвалою суду першої інстанції затверджено реєстр вимог кредиторів ЗАТ "Єврофінанс" (з урахуванням визнаних конкурсних вимог):
1. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ "КБ "Надра") - 70  580  910, 57 грн, з яких: 65 776 376, 58 - 4 черга задоволення, 4 804 533, 99 грн - 6 черга задоволення;
2. ОСОБА_1 - 30 044, 00 грн - 1 черга задоволення; вимоги забезпечені заставою майна боржника - ПАТ "КБ "Надра" - 125 287 372, 39 грн.
16.          20.05.2015 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі №19/500/2383/11 ліквідатором ЗАТ "Єврофінанс" призначено арбітражного керуючого Саєнко В.В.

Обґрунтування заяви  
17.          У березні 2018 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкова Ірина Олександрівна звернулася до Господарського суду Запорізької області із заявою, в якій просила суд визнати недійсним договір №01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011, укладений між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг" та спростувати майнову дію ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В.А. щодо передачі прав та обов`язків ЗАТ "Єврофінанс", як лізингодавця за договорами фінансового лізингу, зазначених в додатку №д 1 до договору № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011.
18.          Заявник вказує, що спірний договір укладено за рік до порушення провадження у справі №19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс", він є договором дарування транспортних засобів (сільськогосподарської техніки та спецтехніки), за яким боржник безоплатно передав належне йому на праві власності майно ТОВ "Н-Лізинг", що суперечить вимогам та меті Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та призвело до втрати активів ЗАТ "Єврофінанс", за рахунок яких мали бути задоволені вимоги кредиторів на суму близько 100 млн. грн., в тому числі забезпеченого кредитора ПАТ "КБ "Надра". 
19.          ПАТ "КБ "Надра" вважає, що ліквідатор Хаїнська В.А. всупереч цілям, встановленим Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013) стосовно ліквідації юридичних осіб та порядку реалізації майна банкрута, до виявлення кредиторів у справі №26/413/10, до формування комітету кредиторів, в не передбаченому  Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку, подарувала майно боржника на користь ТОВ "Н-Лізинг", в порушення вимог статей 23, 25, 26, 30, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Заявник також посилається на те, що оспорюваний договір був укладений з порушенням норм чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним на підставі приписів статей 203, 215 Цивільного кодексу України   та статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
20.          05.04.2018 ухвалою Господарського суду Запорізької області залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору С(Ф)Г "Елена", ФОП Абакумову О .В ., ТОВ "Торговий дім "Левада", з тих підстав, що частина транспортних засобів, що є предметом спірного договору, перебувають у власності зазначених осіб. 
21.          24.05.2018 Селянське (фермерське) господарство "Елена" (третя особа, у якої на момент розгляду заяви перебуває у власності частина майна, що є предметом спірного договору, далі - СФГ "Елена") у поясненнях заявило про застосування позовної давності.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
22.          09.07.2018 ухвалою Господарського суду Запорізької області заяву від 21.02.2018 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. (вх. № 08-08/4621/18 від 06.03.2018) задоволено:
- визнано недійсним договір № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011, укладений між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг";
- спростовано майнову дію ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В.А. щодо передачі прав та обов`язків ЗАТ "Єврофінанс", як лізингодавця за договорами фінансового лізингу, зазначених в Додатку №  1 до Договору № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011;
- стягнуто з ЗАТ "Єврофінанс" на користь ПАТ "КБ "Надра" суму 1 762 грн судового збору;
- стягнуто з ТОВ "Н-Лізинг" на користь ПАТ "КБ "Надра" суму 1 762 грн судового збору.
23.          Суд першої інстанції зазначив про правомірність вимог позивача та виходив з того, що спірний правочин укладений протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство № 19/5009/2383/11, боржник безоплатно здійснив відчуження майна внаслідок чого майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Таким чином, відповідно до положень частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Договір № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011р., оформлений Актом прийому-передачі майнових прав на транспортні засоби (сільськогосподарську техніку та спецтехніку) від 10.01.2011 є недійсним.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
24.          Фізична особа - підприємець Абакумова Олена Валеріївна (третя особа, у якої на момент розгляду заяви перебуває у власності частина майна, що є предметом спірного договору, далі - ФОП Абакумова О.В.) звернулася до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі №19/5009/2383/11 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. про визнання недійсним договору №01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 та спростування майновий дій боржника, посилаючись  на неправильне застосування судом першої інстанції положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також на те, що також на те, що оскаржувана ухвала суду не містить оцінки доводів та клопотань, заявлених під час розгляду заяви.
25.          Також, С(Ф)Г "Елена" звернулося до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі №19/5009/2383/11 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. про визнання недійсним договору №01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 та спростування майновий дій боржника, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
26.          12.12.2018 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційні скарги С(Ф)Г "Елена" та ФОП Абакумової Олени Валеріївни на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі №  19/5009/2383/11 задоволено. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі №19/5009/2383/11 скасовано. Відмовлено у задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. про визнання недійсним договору № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011, укладеного між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг" та спростування майнової дії ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В.А. щодо передачі прав та обов`язків ЗАТ "Єврофінанс", як лізингодавця за договорами фінансового лізингу, зазначених в додатку № 1 до договору № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011. Здійснено розподіл судових витрат.
27.          Апеляційний господарський суд погодився із висновками суду першої інстанції про недійсність спірного договору. При цьому,  суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог (заяви) у зв`язку з пропуском позовної давності.
28.          Суд апеляційної інстанції вказав, що заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" про визнання недійсним договору №01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011, стосується безпосередньо прав третіх осіб - ФОП Абакумової О.В., С(Ф)Г "Елена", ТОВ "Торговий Дім "Левада", оскільки вказані особи є власниками частини майна, що є предметом договору №01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011, тому мають право заявити про застосування позовної давності.
29.          Про обізнаність ПАТ "КБ "Надра" щодо укладення спірного договору у 2011 році, зазначено, зокрема у заяві про визнання недійсним спірного правочину, де зазначено, що оголошення про визнання ЗАТ "Єврофінанс" банкрутом було оприлюднено в засобах масової інформації 29.01.2011, що, на думку заявника, порушило законні права та інтереси ПАТ "КБ "Надра" заявити свої майнові претензії до ЗАТ "Єврофінанс" в межах справи №26/413/10, в тому числі вимоги, які забезпечені заставою майна боржника - транспортними засобами, сільськогосподарською технікою та спецтехнікою, яка є предметом спірного договору, та зазначені в додатку №1 до спірного договору. 01.09.2011 ПАТ "КБ "Надра" звернулось із заявою про уточнення кредиторських вимог до боржника, в тому числі й щодо вимог забезпечених заставою, які розглянуті ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2013.
30.          Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскільки ПАТ "КБ "Надра" є заставним кредитором    ЗАТ "Єврофінанс" щодо майна, яке є предметом договору купівлі-продажу майнових прав №01-01/11 від 10.01.2011 та предметом договору застави № 122-1/3-V/2006    від 24.06.2006, укладеного між ВАТ "Комерційний банк "Надра" та ЗАТ "Єврофінанс", відповідно до якого відчуження майна відбувається за погодженням з обтяжувачем, то звертаючись у березні 2018 року із    заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав №01-01/11 від 10.01.2011 заявником було пропущено позовну давність, про застосування якої заявлено С(Ф)Г "Елена". 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
31.          14.01.2019 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Білою І.В. подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі № 19/5009/2383/11 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018. 
32.          ПАТ "КБ "Надра" в касаційній скарзі стверджує про порушення апеляційним господарським судом положень статей 261, 267 Цивільного кодексу України та норм статей 42, 86 Господарського процесуального кодексу України. 
33.          Скаржник вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про пропуск заявником строку позовної давності, оскільки ПАТ "КБ "Надра" не є стороною спірного правочину, не надавало згоду на відчуження предмету застави на користь ТОВ "Н-Лізинг", що є обов`язковим в силу статті 586 Цивільного кодексу України. Ухвалою суду першої інстанції від 29.01.2013 лише розглянуто реєстр вимог кредиторів та наявність обтяжень на заставне майно; визнання недійсним спірного правочину не зачіпає права третіх осіб, оскільки вони не є добросовісними набувачами в розумінні статті 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у зв`язку з чим заявник не знав і не міг дізнатись про існування спірного правочину. ПАТ "КБ "Надра" стало відомо про спірний правочин лише 26.06.2017 при заслуховуванні звіту ліквідатора на засіданні комітету кредиторів ЗАТ "Єврофінанс". 
34.          Скаржник стверджує, що С(Ф)Г "Елена" та ФОП Абакумова О.В. в статусі третіх осіб не мали права в порядку частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України заявляти про застосування наслідків спливу строків позовної давності, а заяви ТОВ "Н-Лізинг" та ЗАТ "Єврофінанс" про застосування строків позовної давності в матеріалах справи відсутні. 

Б.           Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
35.          08.04.2019 від ліквідатора ЗАТ "Єврофінанс" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ліквідатор просить Суд задовольнити касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" та скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №  19/5009/2383/11 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018. 
36.          Ліквідатор підтримує доводи касаційної скарги, а також стверджує про відсутність пропуску заявником строків позовної давності, оскільки ПАТ "КБ "Надра" дізналося про спірний правочин 26.06.2017 при заслуховуванні звіту ліквідатора на засіданні комітету кредиторів ЗАТ "Єврофінанс". 
37.          09.04.2019 від С(Ф)Г "Елена" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому третя особа просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду без змін, посилаючись на обґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції. 
38.          17.04.2019 від ФОП Абакумової  О.В. також надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вона стверджує, що ПАТ "КБ "Надра" ще у 2013 році було поінформовано про укладення спірного правочину і до березня 2018 року не скористалося своїм правом на оскарження, треті особи у справі є добросовісними набувачами і їх дії були спрямовані на захист свого права власності, а тому застосування судом строку позовної давності за їх заявою є правомірним. Також вказує, що заявник дізнався про спірний правочин у 2013 році та посилається на ухвалу суду першої інстанції у даній справі від 11.02.2014.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
39.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
40.          Предметом касаційного оскарження у даній справі є питання наявності/відсутності підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним та спростування майнових дій боржника у справі про банкрутство. 
41.          Оцінивши доводи касаційної скарги та здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, зважаючи на наступне.
42.          19.01.2013 набрав чинності Закон України № 4212-VІ від 22.12.2011 "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.
43.          Відповідно до пункту 11 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справи про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
44.          Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 19.01.2013) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
45.          Таким чином, стаття 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси. 
46.          Оскільки, період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня порушення справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними, частиною першою статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Законі строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведеної норми, а майнові дії спростовані із застосуванням наслідків передбачених цією нормою. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №  04/01/5026/1089/2011, від 30.01.2019 у справі №  910/6179/17.
47.          У даній справі судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що до виявлення кредиторів у справі  №  26/413/10 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" та до формування комітету кредиторів ЗАТ "Єврофінанс" здійснило відчуження на користь ТОВ "Н-Лізинг" майнових прав на 238 одиниць транспортних засобів, сільськогосподарської техніки та спецтехніки, а також відступлення права вимоги боржника. Зобов`язання, що виникли у ЗАТ "Єврофінанс" після передачі транспортних засобів ТОВ "Н-Лізинг" призвели до втрати активів та неможливості виконання боржником грошових зобов`язань перед конкурсним кредитором ПАТ "КБ "Надра", вимоги якого визнані ухвалою від 22.09.2014 по справі №  19/5009/2383/11.
48.          Також, як встановлено судами попередніх інстанцій, спірний правочин укладений протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство № 19/5009/2383/11, боржник безоплатно здійснив відчуження майна внаслідок чого майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів. 
49.          З огляду на встановлені обставини, Верховний Суд погоджується із висновками місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанції, що відповідно до положень частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Договір № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011, який оформлений Актом прийому-передачі майнових прав на транспортні засоби (сільськогосподарську техніку та спецтехніку) від 10.01.2011 є недійсним.
50.          При цьому, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про задоволення заяви ПАТ "КБ "Надра" про визнання спірного правочину недійсним та спростування майнової дії боржника, апеляційний господарський суд виходив з пропуску ПАТ "КБ "Надра" строку позовної давності, про застосування якої було заявлено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог у даній справі - С(Ф)Г "Елена". 
51.          Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне. 
52.          У даній справі судами попередніх інстанцій було встановлено, що частина майна, яке було предметом спірного договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 на момент розгляду даної справи перебуває у власності ФОП Абакумової О.В., ТОВ "Торговий дім "Левада" та С(Ф)Г "Елена". Враховуючи те, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ФОП Абакумової О.В., ТОВ "Торговий дім "Левада" та С(Ф)Г "Елена", вказані особи були залучені судом першої інстанції до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в порядку статті 50 Господарського процесуального кодексу України. 
53.          Частинами третьою, четвертою статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
54.          Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-яким іншим учасником судового процесу, крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною п`ятою статті 50 Господарського процесуального кодексу України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. При цьому, права учасників справи, визначені статтею 42 та іншими норами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 Цивільного кодексу України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 911/3494/16. 
55.          З огляду на те, що С(Ф)Г "Елена" бере участь у даній справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, то у зазначеної особи відсутнє право на подання заяви про застосування позовної давності до вимог ПАТ "КБ "Надра" про спростування майнових дій боржника та визнання договору недійсним.  При цьому, як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, заяви про застосування позовної давності відповідачами у даній справі - ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг"  до суду першої інстанції подано не було. 
56.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про невірне застосування судом апеляційної інстанції положень частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України. 
57.          Натомість, висновки суду першої інстанції про задоволення заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний товариства "Надра" Стрюкової І.О. (вх. № 08-08/4621/18 від 06.03.2018) та визнання недійсним договору № 01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 та спростування майнової ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В.А. щодо передачі прав та обов`язків ЗАТ "Єврофінанс", як лізингодавця за договорами фінансового лізингу, зазначених в Додатку №  1 до Договору №  01-01/11 купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011, Суд вважає законними та обґрунтованими.
58.          Відповідно до частини четвертої статті 308 Господарського процесуального кодексу України Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині. Статтею 312 зазначеного Кодексу встановлено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 

Б.           Висновки щодо застосування норми права
59.          Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-яким іншим учасником судового процесу, крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною п`ятою статті 50 Господарського процесуального кодексу України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. При цьому, права учасників справи, визначені статтею 42 та іншими норами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як припис статті 267 Цивільного кодексу України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

В.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
60.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 4 частини першої статті 308, статтею 312 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої І.В. підлягає задоволенню, прийнята у справі постанова Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі № 19/5009/2383/11 - скасуванню, а ухвала Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 - залишенню в силі.

          Керуючись статтями 300, 301, пунктом 4 частини першої статті 308,  статтею 312,   315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1.              Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої І.В. (вх. №  1574/2019а) задовольнити. 
2.          Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі № 19/5009/2383/11 скасувати. 
3.          Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі №  19/5009/2383/11 залишити в силі. 
4.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          В. Пєсков
Судді                                                                                                    Л. Катеринчук 
                                                                                                    В. Погребняк