ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року 
м. Київ
Справа №  924/645/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Студенець В.І., Ткач І.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1, 

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Маціщук А.В., судді - Гудак А.В., Петухов М.Г.)
від 22.01.2019,

у справі за позовом ОСОБА_1, 
до приватного акціонерного товариства "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс",
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 
1) товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс",
2) ОСОБА_2,
про визнання недійсним рішення наглядової ради від 24.06.2015, оформленого протоколом № 1/15 від 24.06.2015,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Хмельницької області з позовом до приватного акціонерного товариства "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс" про визнання недійсним рішення наглядової ради від 24.06.2015, оформленого протоколом № 1/15 від 24.06.2015.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.10.2018 відмовлено в задоволенні позову.  

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, приватне акціонерне товариство "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс" подало апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.10.2018 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 зупинено за ініціативою суду апеляційне провадження у справі № 924/645/18 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс" до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 924/628/17 за результатом перегляду ухвали Господарського суду Хмельницької області від 21.12.2018.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 22.01.2019, а справу направити для продовження апеляційного розгляду.

Підставами для скасування судового рішення ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, зокрема, п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. Посилається на відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку, об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведеною правовою нормою обов'язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об'єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали. 

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. 

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з'ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 

Однак, всупереч вказаному, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об'єктивну неможливість розгляду цієї справи № 924/645/18, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції відповідно до викладених у ньому висновків.

Апеляційний суд, зупиняючи апеляційне провадження у цій справі № 924/645/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 924/628/17 за результатом перегляду ухвали Господарського суду Хмельницької області від 21.12.2018, вказав, що дослідження повноважень ОСОБА_5 на підписання заяви ПрАТ "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс" про відмову від апеляційної скарги є передумовою об'єктивного розгляду справи, проте не врахував вимоги ч. 1 ст. 235 ГПК України, за приписами якої ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 

Відповідно до вимог ст. 235 ГПК України ухвала Господарського суду Хмельницької області від 21.12.2018 у справі № 924/628/17 постановлена у відкритому судовому засіданні набрала законної сили негайно після її оголошення, тобто 21.12.2018, зокрема і в частині прийнятого рішення про тимчасове покладення виконання обов'язків голови правління ПрАТ "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс" на розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Необхідно відзначити, що сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 924/628/17, апеляційний господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 924/645/18.

Окрім того, з мотивувальної частини ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 не вбачається, що обставини, які можуть бути встановлені під час розгляду справи № 924/628/17, матимуть вирішальне значення для розгляду цієї справи № 924/645/18.

Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. Верховний Суд дійшов висновку, що розгляд справи № 924/628/17 не є перешкодою для встановлення та оцінки, з урахуванням вимог ст. 74 ГПК України, суттєвих обставин у цій справі під час її розгляду апеляційним господарським судом.

Колегія суддів враховує, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21.12.2018 у справі №924/628/17 залишено без змін.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

За таких обставин, ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 відповідно до ст. 310 ГПК України підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа - направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі № 924/645/18 скасувати. 

Справу № 924/645/18 передати до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л. Стратієнко

Судді                                                                                                 В. Студенець

                                                                                                          І. Ткач