Постанова                                                  
Іменем України
08 травня 2019 року
м. Київ
 
справа № 461/11927/15-ц
 
провадження № 61-38087св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради,
представники позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
представник відповідача - ОСОБА_4 ,
третя особа - Львівське комунальне підприємство «Центральне»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2018 року у складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2015 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Галицька РА Львівської міської ради) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Львівське комунальне підприємство «Центральне» (далі - ЛКП «Центральне»), про зобов`язання вчинити дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у віданні Львівської міської ради та на обслуговуванні                                   ЛКП «Центральне». Квартира НОМЕР_1 у вказаному будинку належить на праві власності ОСОБА_3 Відповідач самовільно влаштував металеву решітку на рівні першого поверху у межах квартири НОМЕР_1 на дворовому фасаді будинку. Попередженням ЛКП «Центральне» від 23 липня 2015 року № 382 власника квартири ОСОБА_3 зобов`язано демонтувати встановлену конструкцію.                         У серпні 2015 року встановлено, що решітка не демонтована, ОСОБА_3 попереджено про необхідність її демонтажу.
 
27 серпня 2017 року адміністративною комісією Галицької РА Львівської міської ради винесено постанову № 154, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 150 КпАП України у зв`язку із самовільним встановленням металевої загорожі (решітки) та накладено на останнього стягнення у виді штрафу.
 
01 вересня 2015 року комісією ЛКП «Центральне» складено акт обстеження технічного стану квартири   НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 , у якому була встановлена суть перепланування - встановлення металевої решітки.                       21 вересня 2015 року виконуючим обов`язки голови Галицької РА Львівської міської ради прийнято розпорядження «Про демонтаж самовільно встановленої металевої решітки на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 », однак, відповідач вимоги розпорядження не виконав.
 
Ураховуючи викладене, Галицька РА Львівської міської ради просила суд зобов`язати ОСОБА_3 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку на рівні першого поверху у межах квартири НОМЕР_1 на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року у складі судді Радченка В. Є. позов Галицької РА Львівської міської ради задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку на рівні першого поверху у межах частини квартири НОМЕР_1 на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення районного суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 самовільно влаштована решітка на внутрішньому фасаді будинку без отримання відповідного дозволу у встановленому законом порядку. Вказані обставини повністю встановлені у постанові адміністративної комісії Галицької РА Львівської міської ради від 27 серпня 2017 року № 154, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил користування жилими приміщеннями, самовільне переобладнання жилого будинку. Постанова не оскаржена відповідачем. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт скасування судом розпорядження виконуючого обов`язки голови Галицької РА Львівської міської ради № 399 «Про демонтаж самовільно встановленої металевої решітки на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 » не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким                    у задоволенні позову Галицької РА Львівської міської ради відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Відмовляючи у задоволенні позову Галицької РА Львівської міської ради, суд апеляційної інстанції виходив з того, що під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 надав суду висновок судової будівельно-технічної експертизи               від 10 квітня 2018 року, складений відповідно до положень статті 106 ЦПК України на замовлення відповідача від 23 березня 2018 року, відповідно до якого облаштування грат на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 , які закривають віконний та дверний прорізи до квартири НОМЕР_1 указаного будинку, не є порушенням вимог будівельних норм та правил. Виконання таких робіт допускається вимогами будівельних норм (пункт 2.33 ДБН В.2.2-15-2005). Роботи по облаштуванню грат на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 , які закривають віконний та дверний прорізи до квартири НОМЕР_1 вказаного будинку , до робіт по переплануванню зазначеної квартири не відносяться та дозволу на їх виконання не потребують. Встановлення відповідачем металевої решітки на внутрішньому фасаді будинку АДРЕСА_1 на рівні першого поверху у межах квартири НОМЕР_1 не є переплануванням у розумінні вимог закону, не порушує прав інших осіб.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, Галицька РА Львівської міської ради, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду є незаконною, необґрунтованою й такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказувала на те, що в оскаржуваній постанові апеляційний суд посилається на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 10 квітня 2018 року № 8/18. Указаний висновок було подано представником ОСОБА_3 у судовому засіданні                             15 травня 2018 року, без обґрунтування причин неможливості проведення експертизи під час розгляду справи у суді першої інстанції та неможливості подання указаного висновку до суду першої інстанції. Згідно з пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до пункту 1.4.4 цих Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Такий дозвіл у відповідача відсутній, тому позовні вимоги Галицької РА Львівської міської ради підлягають задоволенню.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 липня              2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано з Галицького районного суду м. Львова зазначену цивільну справу.
 
У вересні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня          2019 року справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа - ЛКП «Центральне», про зобов`язання вчинити дії призначено до розгляду.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судом встановлено, що згідно довідки ЛКП «Центральне» з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 23 жовтня 2015 року № 4400 відповідач ОСОБА_3 є власником квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири - 37,30 кв. м.
 
Попередженням ЛКП «Центральне» від 23 липня 2015 року № 382 ОСОБА_3 зобов`язано демонтувати встановлену металеву загорожу біля вікна та дверей. Повідомлено про наслідки невиконання такого попередження.
 
Згідно з актом-попередженням від 04 серпня 2015 року при перевірці встановлено порушення відповідачем ОСОБА_3 статті 97 КпАП України.
 
27 серпня 2015 року адміністративною комісією Галицької РА Львівської міської ради винесено постанову № 154, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 150 КпАП України у зв`язку із самовільним встановленням металевої загорожі (решітки) та накладено на останнього стягнення у виді штрафу.
 
01 вересня 2015 року комісією ЛКП «Центральне» складено акт обстеження технічного стану квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 , у якому було встановлено суть перепланування - встановлення металевої решітки.
 
Згідно з витягом з протоколу засідання міжвідомчої комісії Галицького району Львівської області від 08 вересня 2015 року № 34 ОСОБА_3 зобов`язано за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку на рівні першого поверху у межах частини квартири НОМЕР_1 на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 .
 
21 вересня 2015 року виконуючим обов`язки голови Галицької РА Львівської міської ради прийнято розпорядження № 399 «Про демонтаж самовільно встановленої металевої решітки на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 ».
 
Згідно з актом, складенимкомісією ЛКП «Центральне», від 23 жовтня 2015 року розпорядження № 399 «Про демонтаж самовільно встановленої металевої решітки на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 » відповідачем ОСОБА_3 не виконане.
 
Звертаючись з позовними вимогами Галицька РА Львівської міської ради звертала увагу та посилалась на те, що ОСОБА_3 самовільно влаштував металеву решітку на рівні першого поверху у межах квартири НОМЕР_1 на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 , за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 150 КУпАП, накладено на останнього стягнення у виді штрафу, зобов`язано демонтувати встановлену конструкцію, однак вимоги залишились без виконання.
 
2.    Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга Галицької РА Львівської міської ради підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС України у порядку адміністративного судочинства.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
 
Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.
 
Водночас за змістом пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
 
Звертаючись до суду з позовом про усунення порушень при здійсненні перепланування у будинку і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів, а з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливих суспільно значимих несприятливих наслідкам порушення відповідних норм і правил.
 
Як орган місцевого самоврядування Галицька РА Львівської міської ради відповідно до статті 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання.
 
У статті 30 вказаного Закону передбачено, зокрема, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.
 
Отже, спір у цій справі є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту переобладнання приміщення та усунення таких порушень шляхом приведення жилого приміщення у попередній стан. Отже, справа за позовом такого суб`єкта належить до компетенції адміністративних судів.
 
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 11 квітня 2018 року у справі № 161/14920/16-а (К/9901/3649/17) (провадження № 11-251апп18), від 30 травня 2018 року у справі № 464/5495/13-ц (провадження № 14-92цс18).
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та                      257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
 
За таких обставин судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
 
Керуючись статтями 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційнускаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.
 
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2018 року скасувати.
 
Провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа - Львівське комунальне підприємство «Центральне», про зобов`язання вчинити дії закрити.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                           О. В. Білоконь
 
                                                                                                                        Б. І. Гулько
 
Є. В. Синельников
 
С. Ф. Хопта