Постанова 
Іменем України 
 
20 лютого 2019 року
м. Київ
 
справа № 493/349/17
провадження № 61-36604св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Хлібна Нива»,
відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року у складі судді Журавльова О. Г., 
 
ВСТАНОВИВ
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Хлібна Нива» (далі - ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування із незаконного користування земельних ділянок та заборону вчиняти певні дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що 01 травня 2017 року між ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (правонаступником якого є ОСОБА_3.), з кожним окремо, укладено договори оренди земельних ділянок, розташованих на території Чернеченської сільської ради Одеської області.
 
Згідно з умовами зазначених договорів оренди ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» передано в оренду на строк 11 років земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, розташовані на території Чернеченської сільської ради Одеської області.
 
Однак відповідачі на порушення умов договорів оренди зайняли вказані земельні ділянки, відмежували їх та засіяли. Такі дії відповідачів створюють для позивача перешкоди у користуванні земельними ділянками та порушують його права як орендаря.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року у складі судді Ільніцької О. М. позов ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» задоволено. 
Витребувано з незаконного користування ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» земельну ділянку площею 4,10 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Чернеченської сільської ради Одеської області. 
Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на обмеження прав ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» щодо володіння та користування земельною ділянкою площею 4,10 га, кадастровий номер НОМЕР_1, згідно із договором оренди землі від 01 травня 2007 року. 
Витребувано з незаконного користування ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» земельну ділянку площею 4,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території Чернеченської сільської ради Одеської області. 
 
Заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на обмеження прав ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» щодо володіння та користування земельною ділянкою площею 4,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2, згідно із договором оренди землі від 01 травня 2007 року.
Витребувано з незаконного користування ОСОБА_3 на користь ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» земельну ділянку площею 4,03 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану на території Чернеченської сільської ради Одеської області. 
Заборонено ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на обмеження прав ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива» щодо володіння та користування земельною ділянкою площею 4,03 га, кадастровий номер НОМЕР_3, згідно із договором оренди землі від 01 травня 2007 року.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що пунктом 29 договорів оренди землі, укладених між сторонами 01 травня 2007 року, передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Оскільки орендодавці порушили права та законні інтереси орендаря, то вони підлягають захисту шляхом задоволення заявлених позовних вимог. 
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року повернуто апелянтам для вирішення питання про перегляд заочного рішення у порядку, встановленому процесуальним законодавством України, та роз'яснено, що апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана у разі залишення їх письмової заяви про перегляд вказаного заочного рішення без задоволення. 
 
Ухвала суду мотивована тим, що відповідачі передчасно подали до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року, чим порушили порядок оскарження заочного рішення, передбачений статтею 288 ЦПК України. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У червні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили скасувати ухвалу апеляційного суду та справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, 07 березня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Балтського районного суду Одеської області заяву про перегляд заочного рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року, за наслідками якого Балтським районним судом Одеської області 21 березня 2018 року постановлено ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. І лише після постановлення вказаної ухвали судом першої інстанції звернулися з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Одеської області. 
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Інші учасники справи відзив на касаційну скаргу не подали. 
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Балтського районного суду Одеської області.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду. 
 
Позиція Верховного Суду 
 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню. 
 
Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Згідно із частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
 
Згідно із частиною четвертою статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
 
Непогоджуючись із заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 07 березня 2018 року подали до суду заяву про  його перегляд, у якій просили суд скасувати зазначене заочне рішення суду та призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
 
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 21 березня 2018 року у складі судді Ільніцької О. М. заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року залишено без задоволення. 
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, місце і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, поважні причини своєї неявки суду також не повідомили. До заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та з урахуванням статті 288 ЦПК України, суд не знайшов підстав для перегляду заочного рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року.
 
Відповідно до статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу, у якій просили скасувати заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року. 
 
Постановляючи ухвалу 25 квітня 2018 року про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до статті 288 ЦПК України подавали до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення, за наслідками розгляду якої 21 березня 2018 року Балтський районний суд Одеської області постановив ухвалу про залишення її без задоволення, а тому апеляційний суд передчасно повернув апеляційну скаргу заявникам та не вирішив питання про відкриття апеляційного провадження. 
 
Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
За таких обставин ухвала Апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та постановлена з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 4 частин першої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, частиною третьою статті 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити. 
 
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                 О. В. Білоконь 
 
                                                                                                            Б.І. Гулько
 
                                                                                                            Є. В. Синельников 
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк