ПОСТАНОВА
Іменем України

26 квітня 2019 року 
Київ
справа №1170/2а-2469/12
адміністративне провадження №К/9901/3152/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2012 року (суддя Жук Р.В.)
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року (головуючий суддя - Добродняк І.Ю., судді - Бишевська Н.А., Семененко Я.В.)
у справі № 1170/2а-2469/12
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Образ»
до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області 
про скасування в частині податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В:
У липні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Образ» (далі - ТОВ ВКФ «Образ», позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ, податковий орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування  податкового повідомлення-рішення від   25 червня 2012 року № 0000520225 в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 3 496 549,42 грн та штрафними санкціями 869 685,11 грн.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня    2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року, позов задоволено у повному обсязі: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ від 25 червня 2012 року № 0000520225.
Судові рішення мотивовані тим, що перевірка позивача в межах спірних правовідносин призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, тому з огляду на приписи пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем передчасно.
Не погодившись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просив  скасувати судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ ВКФ «Образ» в задоволенні позову.
23 липня 2014 року Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Кіровоградської ОДПІ.
ТОВ ВКФ «Образ» не скористалося своїм правом подати заперечення / відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
11 січня 2018 року касаційну скаргу з матеріалами справи передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року;    далі - КАС України).
Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Суди попередніх інстанцій встановили, що Кіровоградською ОДПІ на підставі постанови старшого слідчого з ОВС в Кіровоградській області старшого лейтенанта податкової міліції Булахова Ю.С. від 29 травня 2012 року у межах кримінальної справи № 90-0035 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ ВКФ «Образ» з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 01 березня  2008 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої складено акт від 13 червня 2012 року № 48/22-5/13760586.
Як вбачається зі змісту акта перевірки, податковим органом встановлено порушення ТОВ ВКФ «Образ» підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та статей 185, 186, 187, 201 Податкового кодексу України, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України,      пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 8 435 991 грн.
Такого висновку Кіровоградська ОДПІ дійшла у зв'язку з тим, що господарські операції позивача з ПП «Агро-Буд-Гранд», ПП «Агроленд-КР», ПП «Енерго-Ліга-Плюс», ПП «Агро-По», ПП «Єлісавет-Агро-Світ», ПП «Злагода-М», ПП «Інбудтраст»,                     ПП «РВК-Агро», ПП «Корел-Плюс», ПП «Спец-Тех-Агро», ПП «Трансзергаро» та ПП «Трепел-Ком» не мали реального характеру.
За результатами перевірки Кіровоградська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 25 червня 2012 року № 000520225, яким збільшила ТОВ ВКФ «Образ» суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 6 597 539 грн, у тому числі за основним платежем - 5 281 593 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 315 946 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі, якщо отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.
Пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.
Аналогічні положення містить пункт 7 розділу IV Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984 (був чинним на час виникнення спірних правовідносин).
Разом із тим, згідно з вимогами пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що матеріали документальної позапланової перевірки, проведеної на виконання постанови слідчого, можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.
Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 27 січня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Києві, Державної податкової адміністрації України, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, а також від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Салді-сервіс» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Тобто положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо заборони контролюючому органу приймати податкове повідомлення-рішення про визначення грошового зобов'язання платнику податків за результатами перевірки, призначеної в рамках кримінальної справи, за відсутності рішення суду у відповідній кримінальній справі, мають імперативний характер, про що чітко зазначено в наведених судових актах Верховного Суду України.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, що на момент складання оскаржуваного акта індивідуальної дії відповідне рішення суду в кримінальній справі № 90-0035, у межах якої призначено перевірку позивача, прийнято не було, що, враховуючи викладене вище, обумовлює протиправність прийнятого Кіровоградською ОДПІ податкового повідомлення-рішення від 25 червня 2012 року № 0000520225.
Суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили доводи відповідача в частині того, що акт перевірки є не лише документом, що долучається до матеріалів кримінальної справи, а й підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, оскільки з огляду на положення пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.9 ст. 86 ПК України у податкового органу до набрання законної сили рішенням суду у кримінальній справі відсутні правові підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення.
Доводи податкового органу щодо недослідження судами попередніх інстанцій первинних документів по господарським операціям позивача з його контрагентами колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вище зазначено, спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем всупереч вимогам положень Податкового кодексу України незалежно від підстав, які мали наслідком його прийняття.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на зазначене, враховуючи, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, касаційну Кіровоградської ОДПІ слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від       19 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер

                                                                                                                      Р.Ф. Ханова