ПОСТАНОВА
Іменем України

26 березня 2019 року 
Київ
справа №181/507/16-а
адміністративне провадження №К/9901/12243/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 (судді: Сафронова С.В. (головуючий), Чепурнов Д.В., Поплавський В.Ю.) у справі №181/507/16-а за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської митниці ДФС в особі заступника начальника Дніпропетровської митниці ДФС Атаманенка Євгена Миколайовича про скасування постанови,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в особі заступника начальника Дніпропетровської митниці ДФС Атаманенка Євгена Миколайовича (відповідач, контролюючий орган) про скасування постанови від 29.06.2016 №0047/110000014/16.
2. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 14 серпня 2011 року в Україні відмінено документ (довіреність) на право керування транспортним засобом, внаслідок чого, належним дозволом володільця на право керування автомобілем є власна воля володільця транспортного засобу. Жодного положення, відповідно до якого позивача або володільця транспортного засобу можна було притягнути до адміністративної відповідальності та призначити покарання, яке міститься в диспозиції ч.2 ст.469 МК України, не існує. Позивачем стан транспортного засобу не було змінено, автомобіль не тримається на складі тимчасового зберігання, ані на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі. Внаслідок цього отримання митного дозволу на використання або розпорядження не обґрунтовано жодними нормативно-правовими актами.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від            01.08.2016 задоволено адміністративний позов. Скасовано постанову №0047/110000014/16 від 29 червня 2016 року. Провадження у справі закрито в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від            08.11.2016 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.
4. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що невиконання особою дій, визначених законодавством України з метою завершення митного режиму транзит щодо вказаного транспортного засобу, унеможливлює надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження цим транспортним засобом, щодо якого здійснюється митне оформлення. Митне оформлення в такому випадку не може вважатись закінченим. При цьому згідно із ч.2 ст.469 МКУ користування та розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.02.2016 до Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18.02.2016 №43.2/1235 щодо тимчасового затримання автомобіля марки «АУДІ А6» р.н.НОМЕР_1, країна реєстрації Словацька Республіка, VIN НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
Перевіркою митних органів встановлено, що відповідно до інформації, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС України транспортний засіб марки «АУДІ А6» р.н.НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України                 03.12.2015 через пункт пропуску «Чоп-Захонь» в зоні діяльності митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянином України Лешко М.М. по каналу «зелений коридор» в митному режимі «транзит» для особистого користування. 
Відповідач керуючись приписами ст.90, ч.3 ст.325, ч.4 ст.380, ст.102 Митного кодексу України дійшов висновку, що ОСОБА_2 скористувавшись товаром (марки «АУДІ А6» р.н. НОМЕР_1, країна реєстрації Словацька Республіка, VIN  НОМЕР_2) митне оформлення якого не закінчено, без дозволу митного органу, тим самим вчинив порушення митних правил, передбачених частиною                     2 статті 469 Митного кодексу України.
Постановою заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби Атаманенка Є.М. від 29.06.2016, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил на підставі                     ч. 2 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8  500,00 грн. 
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального права, перелічує доводи наведені ним в позовні заяві та вказує на неврахування судом доводів позивача про те, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які ввезені в режимі тимчасового ввезення через митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною другою статті 469 Митного кодексу України.
9. Контролюючим органом подано заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанцій - без змін, з посиланням на необґрунтованість такої скарги, з огляду на те, що виключення Конституційним Судом України    у рішенні від 31.03.2015 року у справі    № 1-рп/2015 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 469 Митного кодексу України, відносно користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщенні в митний режим тимчасового ввезення, не призводить до виключення складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті                    469 Митного кодексу України, відносно користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщенні в митний режим транзиту.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Митний кодекс України
10.1 Стаття 90
Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
10.2 Частина 1 статті 102 
Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. 
10.3 Стаття 103
Тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання. 
10. 4 Частина 3 статті 325 
Користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених МКУ та іншими законами України.
10.5 Частина 2 статті 469
Зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Користування та розпорядження товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу органу доходів і зборів, свідчить про порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.
15. Виходячи з системного аналізу вказаних норм права, враховуючи не закінчення митного оформлення даного автомобіля, використання автомобіля поміщеного в митний режим «транзит», який передбачає пересування транспортного засобу без будь-якого використання окрім з метою переміщення під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів    колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення порушень митних правил винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом України . 
Враховуючи, що автомобіль ввезено    на територію України в митному режимі «транзит», суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачених частиною другою статті                469 Митного кодексу України виніс на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України, отже відсутні підстави для її скасування.
16. Крім того, судом апеляційної інстанції обґрунтовано відхилено посилання позивача на Стамбульську Конвенцію про тимчасове ввезення, як підставу для скасування спірної постанови, оскільки  Конституційний Суд України у рішенні від 31.03.2015 року у справі    № 1-рп/2015 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини 2 статті 469 Митного кодексу України зазначив, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 Митного кодексу України, зважаючи на те, що спірні правовідносини стосуються митного режиму «транзит» вказані норми не можуть до них застосовуватись, оскільки стосуються митного режиму «тимчасового ввезення».
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
18. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від   15.11.2016 слід залишити без задоволення.
19. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 у справі №181/507/16-а залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду