Постанова
Іменем України
 
18 березня 2019 року
м. Київ
 
справа № 285/3566/17
провадження № 61-12216св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – військова частина НОМЕР_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від  23  листопада 2017 року у складі судді Помогаєва А. В. та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2018 року у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що він з 1990 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , де з 08 листопада 2000 року його було зараховано на квартирний облік як військового, що не забезпечений житлом. 
 
Після реформування військової частини НОМЕР_2 він був зарахований 30 жовтня 2003 року на службу у військову частину НОМЕР_1 Новоград-Волинського гарнізону, при цьому з квартирного обліку не знімався. 
У серпні 2017 року він надав документи в житлову комісію при військовій частині для поновлення на квартирному обліку.
 
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23 серпня 2017 року йому було відмовлено у постановці на квартирний облік з 08 листопада 2000 року, а постановлено на квартирний облік тільки з 23 серпня 2017 року. 
 
Дії житлової комісії вважає незаконними і необґрунтованими, у зв`язку з чим просив визнати неправомірним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо постановки його на квартирний облік з 23 серпня 2017 року та зобов`язати відповідача зарахувати його на квартирний облік з 08 листопада 2000 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 08 листопада 2000 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судового збору.
 
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено факт протиправної бездіяльності відповідача, що полягає у невключенні ОСОБА_1 до загальної черги квартирного обліку з 08 листопада 2000 року. Водночас рішення житлової комісії військової частини від 23 серпня 2017 року в частині вирішення питання про першочергове надання ОСОБА_1 житла, яке відрізняється від реалізованого ним 08 листопада 2000 року права на включення до загальної черги на житло, позивачем не оскаржується, а тому підстави для визнання його неправомірним відсутні.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2018 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2017 року – без змін.
 
Судове рішення мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно визначив правовідносини, які виникли між сторонами, та норми матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні цього спору. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, військова частина НОМЕР_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповністю з`ясовані обставини, які мають значення для справи, і залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , голови житлової комісії лише через 14 років після переміщення до військової частини НОМЕР_1 , що відповідно до пункту 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року, позбавляє можливості зберегти попередній час перебування його на квартирному обліку.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу позивачем до суду не подано.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують.
 
Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції
 
Згідно з вимогами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 в м. Новоград-Волинському Житомирської області.
 
28 серпня 2000 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 , в якому просив дозволу на зарахування його в чергу на отримання жилої площі.
 
Згідно з витягом з протоколу № 8 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 08 листопада 2000 року капітана ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 08 листопада 2000 року та включено в списки військовослужбовців на загальну чергу.
 
На підставі Директиви Командувача військ оперативного командування «Північ» від 12 грудня 2002 року № 16/1/0161 особовий склад та матеріальна частина військової частини НОМЕР_2 передані до військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 .
 
30 жовтня 2003 року ОСОБА_1 призначено до військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться в м. Новоград-Волинському Житомирської області, де і знаходилась військова частина НОМЕР_2 .
 
19 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , начальника відділення бойового управління КП бригади військової частини НОМЕР_1 , в якому просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у м. Новоград-Волинській Житомирської області.
 
Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23 серпня 2017 року № 16 майора ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 23 серпня 2017 року зі складом сім`ї – дві особи, в тому числі дружину: ОСОБА_2 , на підставі підпункту 2 пункту 2.14 наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, зі змінами від 29 квітня 2016 року № 231, на підставі пункту 6 статті 34 ЖК УРСР та на підставі пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» включено в першочергову чергу з 23 серпня 2017 року.
 
Згідно зі статтею 34 ЖК УРСР такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством. Облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання (стаття 37 ЖК УРСР).
 
Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
 
Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається право на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
 
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.
 
Відповідно до вимог пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі – Порядок № 1081) (на виконання статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
 
Згідно з пунктом 32 Порядку № 1081 черговість надання житла визначається за часом і зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
 
Пунктом 30 вказаного Порядку № 1081 встановлено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. 
 
Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил України на момент зарахування позивача на квартирний облік вперше встановлювався та регулювався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 (в подальшому з урахуванням внесених змін і доповнень на підставі наказу Міністерства оборони України від 03 лютого 1995 № 20).
 
Відповідно до абзаців 1–4 пункту 11 цього Положення (у редакції, чинній на момент зарахування позивача на квартирний облік у листопаді 2000 року) військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік.
В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік – підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства.
Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.
Військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі на вищу, рівнозначну посаду, а також з вищих посад на нижчі за підставами, передбаченими підпунктами «а», «б» та «д» пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу та підпунктами «а» та «б» пункту 27 Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками та мічманами (затверджені Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93), пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.
 
Згідно з абзацами 1, 2 пункту 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року у редакції, чинній станом на 23 серпня 2017 року, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
У разі якщо військовослужбовець, крім військовослужбовців у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у разі проходження військової служби у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації, не перебував на обліку за одним із місць проходження військової служби, попередній час перебування його на обліку зберігається, якщо період проходження військової служби в цьому населеному пункті не перевищував шести місяців.
 
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік з 08 листопада 2000 року на загальну чергу під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 в м. Новоград-Волинський та після її розформування був переведений до військової частини НОМЕР_3 , яка також знаходиться в м. Новоград-Волинський, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та зобов`язали військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік саме з 08 листопада 2000 року.
 
З огляду на зміст пункту 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від  30  листопада 2011 року № 737, аргументи заявника щодо відсутності передумов для відновлення першочергово встановленого строку зарахування позивача на квартирний облік є необґрунтованими. 
 
Зміст указаної норми стосується осіб, які не перебували на квартирному обліку за новим місцем служби. Разом з тим відомостей щодо зняття ОСОБА_1 з обліку чи виключення його з черги судами не встановлено і матеріали справи не містять.
 
Крім того, абзацами 3–5 пункту 2.14 вищевказаної Інструкції від 30 листопада 2011 року № 737 визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини – до військового комісаріату.
Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідного квартирно-експлуатаційного відділу (далі – КЕВ) чи квартирно-експлуатаційної частини (далі – КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.
У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.
 
Таким чином, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.
 
Доводи касаційної скарги відповідають змісту заперечень відповідача проти позову, апеляційної та касаційної скарг та в більшості своїх аргументів зводяться до незгоди заявника з мотивами оскаржуваних судових рішення про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а тому висновків судів попередніх інстанцій інстанції не спростовують.
 
У частині відмови у задоволенні інших позовних вимог рішення судів попередніх інстанцій не оскаржується.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від  23  листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                               Ю. В. Черняк
 
                                                                                                                           Б. І. Гулько
 
                                                                                                                           Д. Д. Луспеник