Постанова                                         
Іменем України                                   
 
03 квітня 2019 року
м. Київ
 
справа № 397/281/16-ц
провадження № 61-17294св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів:  Білоконь О. В. (суддя-доповідач), ГулькаБ.І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідачі: публічне акціонерне товариство «Укртелеком», ОСОБА_5,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_4 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області у складі судді Пляка С. Л. від 13 грудня         2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Голованя А. М., Карпенка О. Л., від 16 лютого 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком»), ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу та запису в трудовій книжці, визнання умисного доведення до інфарктів та реанімації, зобов'язання виділити кошти на оздоровлення, стягнення середнього заробітку, компенсації та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що з 20 липня 1973 року її чоловік ОСОБА_6 працював у ПАТ «Укртелеком» на посаді електромонтера.
У зв'язку з тяжким матеріальним становищем та станом здоров'я ОСОБА_6  неодноразово звертався до ПАТ «Укртелеком»  із заявами про надання матеріальної допомоги, яку так і не отримав, а також у зв'язку    з довготривалим лікуванням неодноразово просив керівництво надати йому відпустку за 2015 рік у першому кварталі 2015 року, однак у наданні відпустки йому незаконно відмовлено.
Указувала на те, що у зв'язку з тяжким матеріальним становищем та з вини ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_6 не зміг оплатити операцію в лікувальному закладі, що призвело до інфарктів, реанімації, а в подальшому - до його смерті.
Позивач вважала, що у трудовій книжці її чоловіка міститься незаконний запис від ІНФОРМАЦІЯ_1 № 31 про виключення його із списків працівників філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» з 30 квітня 2015 року у зв'язку із смертю, оскільки відповідач отримав свідоцтво про смерть лише 06 травня 2015 року.
Зазначала, що ПАТ «Укртелеком» не виплатило всіх належних          ОСОБА_6 сум. 
З урахування зазначеного ОСОБА_4 просила: 
визнати протиправним та скасувати наказ філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» від 30 квітня 2015 року № 704-к «Про виключення ОСОБА_6, електромонтера лінійних споруд електрозв'язку та проводового мовлення 4-го розряду групи з експлуатації лінійно-кабельних споруд № 392 (м. Кіровоград) дільниці з обслуговування лінійних споруд цеху технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 9        (м. Кіровоград) Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 3 м. Дніпропетровськ, в частині виключення 30 квітня 2015 року із списків працівників філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком»;
визнати протиправним зазначення дати, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, в трудовій книжці ОСОБА_6 запис № 31 у вкладці до трудової книжки НОМЕР_1;
визнати, що ПАТ «Укртелеком» в період з 09 лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 умисно було доведено працівника ОСОБА_6 до інфарктів та реанімації, що в свою чергу призвело до його смерті;
зобов'язати ПАТ «Укртелеком» кожного року до 30 червня, починаючи з 2016 року, безстроково виділяти їй як дружині колишнього працівника        ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_6, незалежно від зміни назви підприємства в майбутньому, на її особистий рахунок грошові кошти в сумі 10 000 грн на оздоровлення;
стягнути з ПАТ «Укртелеком» на її користь середній заробіток за час перебування ОСОБА_6 тимчасово непрацездатним з 20 по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно в сумі 600 грн, середнього заробітку за весь час затримки до повного розрахунку в сумі 48 579 грн, виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку у 2015 році в сумі 2 500 грн, на оздоровлення в сумі 10 000 грн, відшкодування за завдану моральну шкоду в сумі 1 000 000 грн, а також судові витрати;
зобов'язати ОСОБА_5 провести виплату стягнутої з ПАТ «Укртелеком» суми у розмірі 1 062 781,40 грн за рахунок коштів ПАТ «Укртелеком» до негайного виконання.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області           від 13 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела своїх позовних вимог та не надала на їх підтвердження належні та допустимі докази. Вказував на те, що наказ         від 30 квітня 2015 року № 704-к про виключення ОСОБА_6 із списків працівників у зв'язку зі смертю та запис у його трудовій книжці про припинення роботи у зв'язку зі смертю відповідають вимогам чинного трудового законодавства України; відповідач виконав обов'язок з проведення розрахунків та виплат, що належать ОСОБА_6 за період роботи та пов'язані з його смертю; позивач не довела, що відповідач вчиняв незаконні дії, які призвели до інфарктів ОСОБА_6, реанімації та до його смерті, а також підстав для стягнення на її користь моральної шкоди та коштів на оздоровлення.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У березні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, що подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні її позовних вимог, належним чином не встановили обставини щодо доведення її чоловіка      ПАТ «Укртелеком» до інфарктів, реанімації й у подальшому - до його смерті. Крім того, відповідачем умисно затягувалась видача трудової книжки її чоловіка та інших документів. Також вказувала на те, що роботодавець протиправно 29 та 30 квітня 2015 року видав наказ про звільнення та вніс дані до трудової книжки, оскільки вказані дії роботодавець має вчиняти після отримання свідоцтва про смерть працівника, яке останній отримав             06 травня 2015 року. Також суди не врахували, що відповідачем не були виплачені всі суми, належні ОСОБА_6, а також діями                         ПАТ «Укртелеком» їй завдано моральну шкоду. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У липні 2017 року ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_8 подали заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в якому просили відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані судові рішення без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, оскільки суди, встановивши всі обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 При цьому представник ОСОБА_5 -            ОСОБА_8 зазначала, що ОСОБА_5 не є належним відповідачем у цій справі.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Справа передана до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
У справі, що переглядається, установлено, що з 24 січня 1976 року     ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 
 
За життя ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з                         ПАТ «Укртелеком».
Відповідно до листка непрацездатності серія АГМ № 851852 та виданого взамін нього дубліката серії АГМ № 851874 період тимчасової непрацездатності ОСОБА_6 з перебуванням у стаціонарі Кам'янської центральної районної лікарні тривав з 20 по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 квітня 2015 року.
 
Відповідно до довідки про причину смерті від 29 квітня 2015 року причиною смерті ОСОБА_6 є хронічна серцева недостатність ІІ ст., ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст. 
 
Згідно з наказом філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком»           від 30 квітня 2015 року № 704-к виключено ОСОБА_6, електромонтера лінійних споруд електрозв'язку та проводового мовлення     4-го розряду групи з експлуатації лінійно-кабельних споруд № 392                          (м. Кіровоград) дільниці з обслуговування лінійних споруд цеху технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 9 (м. Кіровоград) Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 3 м. Дніпропетровськ, з 30 квітня 2015 року із списків працівників філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» у зв'язку із смертю.
 
У вкладці до трудової книжки ОСОБА_6 НОМЕР_1 внесено запис від 29 квітня 2015 року № 31 про виключення із списків працівників філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» з 30 квітня 2015 року у зв'язку з смертю на підставі наказу від 30 квітня 2015 року № 704-к, виданого керівником філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_6
 
Пунктом 2 вказаного наказу обумовлено проведення розрахунку виплат, належних померлому працівникові, включаючи грошову компенсацію за      18 невикористаних ним днів щорічної відпустки.
 
Виплати, належні ОСОБА_6, а також виплати, пов'язані із його смертю, отримані позивачем як дружиною померлого працівника.
 
Трудову книжку ОСОБА_6 та копію наказу про припинення роботи у зв'язку із його смертю отримано особисто ОСОБА_4 поштою                      02 грудня 2015 року.
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої         статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Відповідно до статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки  ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у  фізичної особи понад п'ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу.
 
Відповідно до пункт 4.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту від 29 липня 1993 року № 58, у разі смерті працівника трудова книжка видається на руки його найближчим родичам під розписку або надсилається поштою на їх вимогу. У трудовій книжці померлого працівника у розділі «Відомості про роботу» і дати запису у графі 3 записується: «Роботу припинено у зв'язку зі смертю», далі - заповнюється графа 4 - зазначаються дата і номер наказу (розпорядження). Цей запис засвідчується у встановленому порядку.
 
Датою припинення трудового договору є дата смерті працівника незалежно від дати видачі наказу і від того, чи працював у цей день померлий чи ні (був у відпустці, хворів, брав відгул).
 
Відповідно до пункту 2.26 вказаної Інструкції днем звільнення вважається останній день роботи. Відповідно, останнім робочим днем померлого працівника є дата смерті, після якої працівник підлягає виключенню зі списків працюючих товариства.
 
Установивши, що датою смерті ОСОБА_6 є ІНФОРМАЦІЯ_1 та саме ця дата зазначена роботодавцем у графі 2 трудової книжки, а наступного дня роботодавець видав наказ про виключення                 ОСОБА_6 із списків працівників у зв'язку зі смертю, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що наказ від 30 квітня 2015 року № 704-к про виключення ОСОБА_6 із списків працівників у зв'язку зі смертю та запис у його трудовій книжці про припинення роботи у зв'язку зі смертю, відповідає вимогам чинного трудового законодавства України, оскільки припинення трудового договору, як правило, не збігається з датою смерті, втім датою припинення трудового договору, яку слід зазначити у графі 2 трудової книжки, буде дата смерті працівника.
 
З огляду на той факт, що ОСОБА_6 помер, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, то позивач, як його найближчий родич, повинна була звернутися із заявою до роботодавця про видачу трудової книжки та отримати трудову книжку, надавши при цьому розписку відповідачу про її отримання.
 
У справі, що переглядається, установлено, що відповідач неодноразово інформував позивача про необхідність отримання трудової книжки як шляхом усного спілкування, так і шляхом направлення за її зверненнями листів від 27 липня 2015 року та від 17 листопада 2015 року, телеграм          від 23 липня 2015 року та від 05 жовтня 2015 року, які повернулись установою поштового зв'язку за закінченням строку зберігання. Трудову книжку ОСОБА_6 та копію наказу про припинення роботи у зв'язку з його смертю отримала особисто ОСОБА_4 поштою 02 грудня              2015 року.
 
Отже, суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що роботодавцем не було порушено право позивача, як дружини померлого працівника, на отримання трудової книжки ОСОБА_6
 
Відповідно до статті 1227 ЦК України позивач як член сім'ї померлого працівника наділена правом на отримання суми заробітної плати, пенсії, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
 
Установивши, що відповідач виконав обов'язок з проведення розрахунків та виплат, що належать ОСОБА_6 за період роботи та пов'язані з його смертю, як безпосередньо на його зарплатний картковий рахунок, так і за платіжними реквізитами, наданими позивачем як членом сім'ї, що підтверджується архівними відомостями з нарахування заробітної плати ОСОБА_6 за період із січня 2012 року по травень 2015 року, наказом філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» від 08 червня 2015 року № 48 про виплату матеріальної допомоги у розмірі 900 грн та на поховання в розмірі 300 грн, платіжним дорученням від 05 червня 2015 року № 1899 про виплату ОСОБА_4 лікарняних у сумі 2 591,31 грн, платіжним дорученням від 09 червня 2015 року № 5306 про виплату матеріальної допомоги в сумі 3 751,50 грн на лікування та поховання чоловіка       ОСОБА_4, також розрахунковими листками за травень-червень        2015 року, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що роботодавцем не було порушено прав позивача як дружини померлого працівника на отримання виплат, які належали ОСОБА_6, але не були ним одержані за життя.
 
Отже, суди дійшли правильного висновку про безпідставність вимог позивача про стягнення з ПАТ «Укртелеком» на її користь середнього заробітку за час перебування ОСОБА_6 тимчасово непрацездатним із 20 по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно в сумі 600 грн, середнього заробітку за весь час затримки до повного розрахунку в сумі 48 579 грн, виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку у 2015 році в сумі 2 500 грн, на оздоровлення в сумі 10 000 грн.
 
При цьому судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що листок непрацездатності про перебування ОСОБА_6 на лікарняному з              20 по ІНФОРМАЦІЯ_1 не пред'являвся відповідачу для його оплати, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час перебування ОСОБА_6 тимчасово непрацездатним у вказаний період у сумі 600 грн, що не перешкоджає позивачу пред'явити зазначений листок непрацездатності до відповідача для його оплати.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язання                       ПАТ «Укртелеком» кожного року до 30 червня, починаючи з 2016 року, безстроково виділяти позивачу як дружині колишнього працівника            ПАТ «Укртелеком» грошові кошти в сумі 10 000 грн на оздоровлення, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що вказані вимоги не ґрунтуються на вимогах закону.
 
Доводи позивача про причетність роботодавця до захворювання працівника і його смерті є безпідставними з огляду на таке.
 
Так, згідно з довідкою від 29 квітня 2015 року № 157 причиною смерті ОСОБА_6 є хронічна серцева недостатність II ст, ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст. Зазначені діагнози належать до загальних видів захворювання, що виключають взаємозв'язок смерті працівника від професійного захворювання на виробництві.
 
Згідно з довідкою МСЕК від 02 червня 2011 року № 457742               ОСОБА_6 встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням та протипоказана важка фізична праця, психоемоційні навантаження.
 
Суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняв незаконні дії, які призвели до інфарктів ОСОБА_6, реанімації та до його смерті, а також не довела, що смерть ОСОБА_6 перебуває у причинному зв'язку з незаконними діями відповідача.
 
Також суди дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн.
 
Так, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
 
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
 
Частиною третьою статті 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.
 
Згідно з пунктами 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України                від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,  заподіяних  фізичній  чи  юридичній  особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода  може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних  життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
 
У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
 
Установивши, що відповідач не порушував законні права позивача та не вчиняв щодо неї жодних дій, які б мали наслідком заподіяння моральної шкоди, судові рішення про відшкодування роботодавцем моральної шкоди ОСОБА_6 за життя останнього судом не ухвалювалися, що виключає право позивача на відшкодування такої моральної шкоди в порядку спадкування, суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.
 
З огляду на це безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що вона як дружина померлого працівника, який перебував у трудових відносинах з відповідачем, має право на відшкодування моральної шкоди.
 
Також суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача ОСОБА_5 негайно провести виплату грошових коштів, які позивач просила стягнути з               ПАТ «Укртелеком», є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки матеріали справи не містять даних про наявність будь-яких правовідносин між цими сторонами.
 
Інші доводи касаційної скарги були предметом дослідження судами із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області              від 13 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді: | О. В. Білоконь     Б. І. Гулько      Є. В. Синельников     С. Ф. Хопта