Постанова
Іменем України 
        25 березня 2019  року
м. Київ
 
справа № 359/2295/17 
провадження № 61-10403св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),  Журавель В. І.,         Крата В. І., 
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – військова частина НОМЕР_1 ,
треті особи:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року в складі судді Борця Є. О. та на ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2017 року  в складі суддів: Олійника В. І., Коцюруби О. П., Лівінського С. В., 
 
ВСТАНОВИВ :                                                    
 
1. Описова частина
 
 Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовомдо військової частини НОМЕР_1  про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, зобов`язання поновити на квартирному обліку, який обґрунтовував тим, що починаючи з 28 травня 1988 року він проходив військову службу в Збройних Силах України і на підставі рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №33 від 15 вересня 1993 року він та члени його сім`ї були зараховані на квартирний облік.
06 травня 2009 року він був звільнений з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року  його та членів його сім`ї  знято з квартирного обліку, незважаючи на те, що він має вислугу на військовій службі понад 20 років та набув право на отримання жилого приміщення для постійного проживання. Крім того, він погодився на звільнення з військової служби виключно з умовою про залишення на квартирному обліку.
Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати пункт 7 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року та зобов`язати відповідача поновити його та членів сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартирному обліку від 15 вересня 1993 року.  
Короткий зміст та мотиви  рішення суду першої інстанції  
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області                 від 22 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано пункт 7 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_2 ,                 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та членів сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартирному обліку від 15 вересня 1993 року. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 640 грн витрат на оплату судового збору.   
Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.  
 
Короткий зміст та мотиви рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2017 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області                      від 22 вересня 2017 року  залишено без змін.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.  
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У  лютому 2018 року військова частина НОМЕР_1 подала до Верховного Суду  заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня     2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 12 грудня       2017 року та касаційну скаргу про скасування оскаржуваних судових рішень і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог      ОСОБА_1 . 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2018 року  поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2017 року, відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з  Бориспільського міськрайонного суду Київської області  зазначену справу.
 
У  квітні 2018 року вказана справа надійшла  до  Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.   
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
  
Касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір, неправильно застосували норми матеріального права та дійшли помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 . 
 
Заперечення/відзив на касаційну скаргу
 
08 травня 2018 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу  військової частини  НОМЕР_1 , який мотивований тим, що судові рішення  першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не відповідають  нормам матеріального права.
 
18 червня 2018 року від військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення на відзив ОСОБА_1 , які мотивовані тим, що оскільки позивач звільнений з військової служби в запас (у зв`язку із закінченням дії контракту), то залишення його на квартирному обліку у військовій частині законодавством не передбачено.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України і 15 вересня 1993 року  був зарахований на квартирний облік, що підтверджується витягом з особової справи про проходження позивачем військової служби та копією виписки з протоколу засідання житлової комісії військової частини від 15 вересня 1993 року №33).
13 жовтня 2004 року ОСОБА_1 подав до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 рапорт про зарахування на квартирний облік членів його сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а 07 грудня 2005 року позивач подав ще один рапорт про зарахування на квартирний облік його дочки ОСОБА_4 .  
На підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України           від 06 травня 2009 року №37-пм позивач звільнений з військової служби у запас (у зв`язку з закінченням строку контракту), а наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12 від  02 липня 2009 року ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу цієї військової частини. 
Згідно витягу з особової справи про проходження позивачем військової служби ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі, що перевищує 20 років та є  ветераном військової служби.
21 грудня 2016 року житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення про зняття з квартирного обліку позивача та членів його сім`ї        ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 та   ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю підстав перебування на квартирному обліку після звільнення у запас за закінченням терміну контракту. 
         Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Предметом спору є зняття позивача разом з членами його сім`ї з квартирного обліку після його звільнення з військової служби в запас. 
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 06 травня 2009 року позивач звільнений з військової служби в запас (наказ наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06 травня 2009 року №37-пм).
Спірні правовідносини регулюються Законом України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України           від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі – Порядок) та Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 (далі - Інструкція).
Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,  пункту 3 Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі         20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання.  
Позивач проходив військову службу в Збройних Силах України, 15 вересня 1993 року був зарахований на квартирний облік разом з членами його сім`ї, має вислугу років на військовій службі, що перевищує 20 років, є ветераном військової служби.  
Частиною 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 29 Порядку, пункту 10  Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку громадян, при звільненні в запас залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.
Установивши, що ОСОБА_1 , який є ветераном військової служби, має  вислугу на військовій службі більше ніж 20 років, перебував на квартирному обліку з 1993 року, знятий з квартирного обліку разом з членами його сім`ї  в зв`язку зі звільненням з військової служби в запас, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що згідно чинного законодавства зазначені обставини не є підставою для зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у військовій частині.   
Доводи касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 про те, що суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосували норми матеріального права, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.
Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду      
         ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу  військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2017 року   залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  
                                                                                
Судді:                                                                                                        Н. О. Антоненко  
 
                                                                                                                В.  І.  Журавель
 
                                                                                                                В.  І.  Крат