ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

25 квітня 2019 року 
справа №820/6520/14
адміністративне провадження №К/9901/28037/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.          
                    
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2016 року у складі судді Мар'єнко Л.М.
та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у складі суддів Старосуда М.І., Лях О.П., Яковенка М.М.
у справі № 820/6520/14
за позовом Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківський області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,  
про застосування та стягнення штрафу,
                    
У С Т А Н О В И В :
Індустріальна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, позивач у справі), звернулась до суду із заявою, в якій просить суд поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, виданого Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі № 820/6520/14 за позовом Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі - Підприємець, відповідач у справі) про застосування та стягнення штрафу.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року, заяву податкового органу задоволено, поновлено строк на пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі №820/6520/14.
Суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 по справі № 820/6520/14 Харківським окружним адміністративним судом 11 липня 2016 року видано виконавчий лист зі строком пред'явлення до виконання 18 березня 2016 року, тобто вже з пропущеним строком пред'явлення до виконання.
У жовтні 2016 року Підприємець подав касаційну скаргу, в який, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове, яким відмовити у відновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа.
Відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення судів першої та апеляційної інстанцій. 

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року   адміністративний позов податкового органу до Підприємця про застосування та стягнення штрафу, задоволено частково. Застосовано до Підприємця штраф у розмірі 9744000,00 грн, що становить вісім тисяч мінімальних заробітних плат. Стягнуто з Підприємця до Державного бюджету України суму штрафу в розмірі 9744000,00      грн. Перераховано до Державного бюджету України 16637,00 грн в якості доходу від організації та проведення Підприємцем азартних ігор, що знаходяться на депозитному рахунку в ГУ Міндоходів у Харківській області. В решті позовних вимог відмовлено.            

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2014 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року в частині задоволених вимог, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні вимог відмовлено у повному обсязі. 

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2014 року та залишено в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року. Вказану ухвалу суду отримано податковим органом 2 червня 2016 року, згідно штампу вхідної кореспонденції. Наведене підтверджується даними з інформаційної системи "Діловодство Харківського окружного адміністративного суду".

На виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року по справі №820/6520/14 Харківським окружним адміністративним судом 11 липня 2016 року видано виконавчий лист зі строком пред'явлення до виконання 18 березня 2016 року, який отримано податковим органом 20 липня 2016 року, тобто вже з пропущеним строком пред'явлення до виконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При вирішенні питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права до спірних правовідносин, Суд виходить з наступного.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення судом) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачене законом. При цьому, такий строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

В силу вимог статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. 

Судами попередніх інстанцій встановлено, що зазначену ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року позивач отримав лише 2 червня 2016 року і 13 червня 2016 року звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на виконання вказаної ухвали.

З урахуванням зазначеного, враховуючи приписи частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про поважність причин пропуску стягувачем строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі №820/6520/14, що є підставою для поновлення пропущеного строку.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 820/6520/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Р.Ф. Ханова 

Судді:                                                                                           І.А. Гончарова          

                                                                                          І.Я. Олендер