ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/13119/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,
за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,
представників учасників справи:
позивача - компанії Джек Деніел'с Пропертіз, Інк. (Jack Daniel`s Properties, Inc; далі - Компанія) - Коваля А.М.,
відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю "Буклет-Юг" (далі - Товариство) - Коляди О.О.,
      Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Міністерство) - Потоцького М.Ю., 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Компанії
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 [колегія суддів: Отрюх Б.В. (головуючий), Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.]
зі справи № 910/13119/17
за позовом Компанії до Товариства, Міністерства
про визнання недійсним свідоцтв на знаки для товарів і послуг та зобов'язання вчинити дії.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Компанія звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про:
- визнання частково недійсним свідоцтва України № 50459 на знак для товарів і послуг відносно всіх товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП), щодо яких його зареєстровано;
- визнання повністю недійсним свідоцтва України № 185083 на знак для товарів і послуг відносно всіх товарів 33 класу МКТП, щодо яких його зареєстровано;
- зобов'язання Міністерства внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити необхідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність". 
1.2. Позовна заява з посиланням, зокрема, на приписи статей 12, 15, 16, 494, 495, 499 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 1, 5, абзацу п'ятого пункту 2 статті 6, абзацу другого пункту 3 статті 6, статей 16, 19 Закону України від 15.12.1993 № 3689-ХІІ "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон № 3689), пункту 3 Постанови Верховної Ради України від 23.12.1993 № 3771-XII "Про введення в дію Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та пунктів 4.3.1.9, 4.3.2.4- 4.3.2.6 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг (далі - Правила), затверджених наказом Держпатенту України  від 28.07.1995 № 116 (у редакції наказу Держпатенту України від 20.08.1997 № 72) та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02.08.1995 за № 276/812, мотивована невідповідністю зареєстрованих на ім'я Товариства знаків за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 умовам надання правової охорони.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 10.10.2018 (суддя Зеленіна Н.І.) позов задоволено повністю.
2.2. Прийняте зі справи судове рішення з посиланням, зокрема, на приписи статей 15, 16, 418, 420 424 ЦК України, статті 5, абзацу другого пункту 3 статті 6, статті 19 Закону          № 3689 та пункти 4.3.2.4, 4.3.2.6 Правил мотивовано тим, що знаки для товарів і послуг Товариства за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 є схожим настільки, що їх можна сплутати зі знаком для товарів і послуг "JACK DANIEL'S" за свідоцтвом України № 5019, власником якого є Компанія.
2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 зазначене рішення місцевого суду зі справи скасовано та в задоволенні позовних вимог Компанії відмовлено повністю.
2.4. Постанову апеляційного суду зі справи з посиланням на приписи статей 15, 16, 418, 420 424 ЦК України, статті 5, абзацу другого пункту 3 статті 6, статті 19 Закону        № 3689 та статей 86, 277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивовано тим, що місцевим судом неповно та необ'єктивно з'ясовано обставини справи, а висновки викладенні ним у рішенні, не відповідають обставинам справи, що мають значення. 
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. Компанія, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, а рішення місцевого суду залишити в силі.
4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1.1. Суд апеляційної інстанції в порушення приписів статей 86, 98, 99, 101, 236 ГПК України скасував рішення місцевого суду, яке було винесено з дотриманням вимог закону, включаючи дотримання зазначених норм процесуального права.   
4.1.2. Апеляційний суд, застосував частину першу статті 42 ГПК України (у редакції, що діяла на дату винесення місцевим судом 25.10.2017 ухвали про призначення судової експертизи) та частину дев'яту статті 80 ГПК України (у редакції, що діяла на дату прийняття рішення місцевим судом від 10.10.2018 зі справи), які не підлягали застосуванню; безпідставно не взяв до уваги висновок експерта за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, складений експертом Жилою Б.В. 23.05.2018 № 138 (далі - Висновок № 138), як належний і  допустимий доказ у справі.     
4.1.3. Під час прийняття постанови зі справи апеляційним судом було порушено приписи статті 7 та 236 ГПК України, оскільки постанова зі справи містить тільки наведення доводів на користь Товариства і не містить жодної оцінки доводів Компанії.  
4.1.4. Судом апеляційної інстанції було порушено приписи статей 6, 19 Закону № 3689, що визначають підстави для визнання спірних свідоцтв України на знак для товарів і послуг недійсними.
5. Доводи інших учасників 
5.1. Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило зазначену постанову апеляційного господарського суду зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.   
5.2. Відзив на касаційну скаргу від Міністерства не надходив.
6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6.1. Місцевим судом зі справи встановлено, що:
- Компанія звернулася до суду за захистом прав на знак для товарів і послуг "JACK DANIEL'S" за свідоцтвом України № 5109, власником якого вона є, зареєстрованого для товарів 33 класу МКТП: "віскі"; дата реєстрації знака - 31.05.1994; дата подання заявки на знак 20.08.1990;
- власником знака для товарів і послуг "BLACK JACK" за свідоцтвом України                  № 50459 для товарів 30, 32 та 33 класів МКТП щодо яких його зареєстровано, є Товариство, а датою подання заявки на знак є 19.05.2003;
- власником знака для товарів і послуг "БЛЕК ДЖЕК" за свідоцтвом України                  № 185083 для товарів 33 класу МКТП: [алкогольні напої (крім пива)], є Товариство, а датою подання заявки на знак є 29.05.2013;
- Компанія зазначила, що при реєстрації спірних знаків Товариства за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 для товарів 33 класу МКТП правопопередники Міністерства (Державний департамент інтелектуальної власності МОН України та Державна служба інтелектуальної власності України) не звернули уваги на те, що дані позначення є схожими настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком Компанії для товарів і послуг "JACK DANIEL'S" за свідоцтвом України № 5109 для однорідних та споріднених з ними товарів 33 класу МКТП;
- відповідно до Висновку № 138:
1. Знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 є схожими настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 5109;
2. Всі товари 33 класу МКТП, для яких зареєстровані знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та № 185083, є спорідненими або такими самими із товарами 33 класу МКТП, для яких зареєстрований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 5109;
3. Знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 є такими, що можуть ввести в оману щодо особи, яка виробляє наведені у свідоцтвах товари 33 класу МКТП, а саме - можуть викликати помилкове враження про те, що вказані товари походять від власника знака за свідоцтвом України № 5109, раніше зареєстрованого щодо споріднених товарів;
- відповідно до висновку експертів за результатами комісійного судового дослідження у сфері інтелектуальної власності від 27.12.2017 № 261/17 (далі - Висновок № 261/17):
1. Товари 33 класу МКТП, для яких зареєстровані знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та № 185083, є спорідненими з товарами 33 класу МКТП, для яких зареєстрований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України              № 5109;
2. Знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 не є схожими настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 5109;
3. Знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 не можуть ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар та/або надає послуги;
- відповідно до висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 13.07.2018 № 31/13.6/172 (далі - Висновок № 31/13.6/172):
1. Знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 "BLACK JACK" та                  № 185083 "БЛЕК ДЖЕК" не є схожими настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 5109 "JACK DANIEL`S" за семантичними ознаками;
2. Знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 "BLACK JACK" та                      № 185083 "БЛЕК ДЖЕК" не можуть ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар та/або надає послуги;
- у підготовчому засіданні місцевого суду судовий експерт Жила Б.В. надав обґрунтовані відповіді на всі поставлені сторонами питання з роз'ясненням суду та сторонам підходів, якими керувався експерт під час здійснення свого аналізу; зазначені висновки місцевий суд визнав повними та обґрунтованими;
- у Висновку № 261/17 не виявлено підстав та документів, згідно з якими була проведена експертиза; 
- у Висновку № 261/17 експерти припустились порушень обраної ними ж методики проведення дослідження, а також положень законодавства, наслідком чого стала хибність та необґрунтованість наданих ними відповідей на питання 1 та 2. Експерти надали відповідь на питання 3 щодо можливості введення в оману досліджуваними знаками виключно спираючись на відповідь на питання 2 щодо відсутності між ними схожості до ступеню сплутування, про необґрунтованість якої було зазначено вище; отже, наслідком надання експертами необґрунтованої відповіді на питання 2 стала також необґрунтованість відповіді й на питання 3;
- як вбачається з Висновку № 31/13.6/172, експертом встановлювалася виключно семантична схожість оскаржуваних знаків Товариства зі знаком Компанії та не встановлювалися фонетична та графічна схожість.
6.2. Апеляційним судом зі справи додатково встановлено, що: 
Висновок № 138 не може братися судом до уваги в зв'язку з відсутністю підтвердження надсилання (надання) його копії іншим учасникам справи;
- Висновок № 261/17 та Висновок № 31/13.6/172 містять всі необхідні реквізити, передбачені статтями 98 та 101 ГПК України, є належними та допустимими доказами у справі, які в сукупності з усіма зібраними у справі матеріалами відповідають та узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами; висновки являються повними, належним чином обґрунтованими; під час проведення вказаних експертних досліджень експертами застосовано достатній обсяг нормативних актів та науково-практичної літератури. 
7. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
7.1. Закон № 3689:
стаття 1:
- знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб;
частина перша та пункт 4 статті 5:
- правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, вимогам Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом;
- обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг;
абзац п'ятий пункту 2 статті 6:
- згідно з цим Законом не можуть одержати правову охорону позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу;
абзац другий пункту 3 статті 6: 
- не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг;
пункт 5 статті 16:
- свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:     зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;    зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати;
підпункт "а" пункту 1 статті 19: 
- свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.
7.2. Постанова Верховної Ради України від 23.12.1993 № 3771-ХІІ "Про введення в дію Закону України "Про охорону прав на знаки  для товарів і послуг": 
абзац п'ятий пункту 3:
- свідоцтво України може бути визнано недійсним у разі невідповідності знака умовам його реєстрації, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки.
7.3. Правила: 
пункт 4.3.1.9:
- до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності. Позначення може бути визнане оманливим або таким, що здатне вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знака не виключає небезпеку введення в оману споживача;
пункт 4.3.2.4:
- позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах. Позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно: 
- провести пошук тотожних або схожих позначень; 
- визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень; 
- визначити однорідність товарів і/або послуг, для яких заявлено знак, в порівнянні з товарами і/або послугами, для яких зареєстровані або заявлені тотожні або схожі знаки, виявлені під час пошуку;
пункт 4.3.2.6:
- словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи. При встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість.
7.4. ГПК України:
частина перша статті 13:
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; 
частина перша статті 41: 
- у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи;
пункт 1 та 2 частини першої статті 42: 
- учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;
частина перша статті 62: 
- учасниками судового процесу, крім учасників справи та їх представників, є помічник судді, секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, експерт з питань права, перекладач, спеціаліст;
частина перша статті 73:
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;
частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
частина перша статті 76:
- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; 
частина перша та дев'ята статті 80:
- учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду;
- копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними;
пункт 2 частини першої статті 308: 
- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
частина шоста статті 310:
- підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
8. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8.1. Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів
8.1.1. Обставини, зазначені в абзаці п'ятому пункту 2 статті 6 Закону № 3689 та в абзаці другому пункту 3 цієї ж статті Закону, є самостійними підставами для відмови в наданні правової охорони.   
8.1.2. При цьому наведений припис абзацу п'ятого пункту 2 статті 6 Закону № 3689 є абсолютним критерієм для відмови в наданні правової охорони та стосується виключно змісту самого заявленого на реєстрацію позначення (його власної видимої оманливості, наприклад, позначення "вода" для горілчаних виробів), тоді як можливість сплутування з іншими раніше зареєстрованими або заявленими на реєстрацію знаками інших осіб як відносний критерій та наслідки цього (зокрема, щодо можливості введення в оману) мають правове значення при застосуванні пункту 3 статті 6 та пункту 5 статті 16 Закону № 3689. 
8.1.3. Схожість знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та            № 185083 настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 5109, та можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товар та/або надає послуги, встановлюється, зокрема експертизою. 
8.1.4. Водночас у прийнятті оскаржуваної постанови апеляційний господарський суд з посиланням на Висновки № 261/17 та № 31/13.6/172 виходив з того, що знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 50459 та № 185083 не є схожими настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 5109 та не можуть ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар та/або надає послуги.
8.1.5. Проте судом апеляційної інстанції з посиланням на приписи частини дев'ятої статті 80 ГПК України не був взятий до уваги Висновок № 138, на якому ґрунтувалося рішення місцевого суду від 10.10.2018 зі справи.
8.1.6. Між тим за приписами статей 41, 42, 62 та 80 ГПК України експерт не є учасником справи, а є учасником процесу як й інші експерти, помічник судді, секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, перекладач, спеціаліст. 
8.1.7. Отже, наслідки ненадання доказів, передбачені частиною дев'ятою статті 80 ГПК України, не стосуються розсилки висновку судової експертизи судовим експертом (проведення судової експертизи в даному випадку було призначено ухвалою місцевого суду 25.10.2017, і Висновок № 138 судовим експертом було подано до суду на виконання названої ухвали).
У свою чергу, апеляційний господарський суд за необхідності не позбавлений був права зобов'язати експерта здійснити відповідну розсилку. 
8.1.8. За таких обставин суд апеляційної інстанції, ухвалюючи постанову зі справи,  безпідставно не взяв до уваги Висновок № 138, не дослідив та не оцінив його разом з іншими доказами у справі.
8.1.9. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Ухвалена у справі постанова суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам не відповідає.
8.1.10. З огляду на наведене Суд дійшов висновку про те, що при вирішенні даного спору суд апеляційної інстанції не дотримався вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому судове рішення зі справи підлягає скасуванню як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права. 
8.1.11. Відтак у Касаційного господарського суду відсутні й підстави для висновку про правильність застосування названим судом норм матеріального права, у тому числі наведених приписів Закону № 3689.
9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
9.1. Доводи Компанії про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення знайшли своє підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку. Твердження Товариства, викладені у відзиві на касаційну скаргу, наявності таких порушень не спростовують.
9.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Компанії задовольнити частково, оскаржувану постанову зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
9.3.   У новому розгляді справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону.
10. Судові витрати
За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.
Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.  Касаційну скаргу компанії Джек Деніел'с Пропертіз, Інк. (Jack Daniel`s Properties, Inc) задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 зі справи       №  910/13119/17 скасувати.
3. Справу передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                   Б. Львов
Суддя                                                                                                                   І.Булгакова
Суддя                                                                                                                   В. Селіваненко