Постанова
Іменем  України
 
06 березня 2019 року
м. Київ
 
справа № 635/6092/16-ц
 
провадження № 61-46731 св 18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д.Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - ОСОБА_5,
треті особи: публічне акціонерне товариство «Харківгаз», Державний департамент архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року у складі судді Шинкарчука Я. А. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Бровченка І. О., Яцини В. Б., 
ВСТАНОВИВ:
1.                Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз»), ОСОБА_5,  третя особа - Державний департамент архітектурно-будівельної інспекції                  у Харківській області, в якому просила витребувати у ПАТ «Харківгаз» технічний паспорт на ділянку газопроводу по АДРЕСА_1, зобов'язати ПАТ «Харківгаз» припинити бездіяльність у частині ухилення від забезпечення організації безпеки охоронної зони підземного розподільного газопроводу по АДРЕСА_1, заборонити будівництво та експлуатацію цегляної будівлі за вищевказаною адресою, зобов'язати ОСОБА_5 знести самочинне будівництво, що будується з порушенням охоронної зони підземного розподільного газопроводу високого тиску по АДРЕСА_1. 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 придбано торговий павільйон з літнім кафе по АДРЕСА_1.
Земельна ділянка за вищезазначеною адресою перебуває у комунальній власності та у користуванні відповідачки, щодо цієї ділянки існують обмеження у використанні, а саме вона є охоронною зоною навколо інженерних комунікацій, охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта зв'язку.
З 2016 року відповідачем на зазначеній вище земельній ділянці, на якій                      з 1981 року проходить газопровід високого тиску ІІ категорії ДУ 100 Р-0,6 МПа, самочинно збудовано без належних дозволів та документів будівлю магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що не відповідає вимогам Державних будівельних норм.
Отже, будівництво, здійснене відповідачкою, суперечить громадським інтересам, нормам Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів», вимогам та правилам проведення будівельних робіт, вчинене з істотними порушеннями в охоронній зоні газопроводу, що може призвести до аварії, відсутності газу у населеному пункті, завдання шкоди життю, здоров'ю й майну її та інших мешканців                смт Бабаї Харківського району Харківської області. Крім того, самочинно збудована будівля може ускладнити ремонт та обслуговування газопроводу.
Нею використані усі заходи щодо притягнення відповідачки до відповідальності за самочинне будівництво та усунення його загроз, проте остання відмовляється усунути таке порушення.
У березні 2018 року ОСОБА_4 уточнила позовні вимоги лише до               ОСОБА_5, треті особи: ПАТ «Харківгаз», Державний департамент архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, в якому просила суд зобов'язати ОСОБА_5 знести самочинно збудовану споруду по АДРЕСА_1, мотивуючи це зазначеними вище обставинами. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області                       від 25 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що повноваженнями на звернення до суду з позовом про знесення будівель, побудованих з порушенням будівельних норм, наділені у тому числі органи державного архітектурно-будівельного контролю. Позивачкою не наведено правових підстав її повноважень на вчинення таких процесуальних дій, як представника громади смт Бабаї Харківського району Харківської області. Посилання ОСОБА_4 на положення статей 1163, 1164 ЦК України щодо усунення загрози життю, здоров'ю та майну фізичної особи шляхом зобов'язання відповідачки знести самочинне будівництво безпідставні, оскільки позивачкою належними та допустимими доказами не підтверджено, що у зв'язку з протиправними діями відповідачки безпосередньо її життю                       і здоров'ю загрожує небезпека. Крім того, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2017 року, проведеної у межах досудового розслідування, обставини щодо існування загрози життю, здоров'ю і майну фізичної особи, у зв'язку з відповідними порушеннями державних будівельних норм, не встановлено.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_4 залишена без задоволення, заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивачка не є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій відповідачкою збудовано споруду, або сусідніх земельних ділянок, що виключає можливість застосування до даних правовідносин превентивних способів захисту права власності, також нею не надано доказів, що її право власності або немайнові права діями відповідачки порушуються. Посилання ОСОБА_4 на положення                  статей 1163 та 1164 ЦК України щодо усунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи не можуть бути прийняті до уваги, так як позивачкою не доведено, що безпосередньо її життю, здоров'ю або майну загрожує небезпека. Позивачка також не уповноважена на представництво інтересів необмеженої кількості осіб - жителів смт Бабаї Харківського району Харківської області. Для здійснення контролю за дотриманням норм у галузі містобудування та охоронних зон створені уповноважені державні органи, які мають право звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва з метою захисту прав та інтересів громадян. Відомостей звернення уповноважених органів до відповідачки з позовом про знесення самочинного будівництва, чи його перебудови, матеріали справи не містять. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивачка неодноразово зверталась до відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування, проте останні не вжили заходів для реального усунення загрози життю, здоров'ю та майну мешканців смт Бабаї Харківського району Харківської області, яка існує від самочинного будівництва відповідачки, та якій видано припис про його знесення. Будівля самочинно збудованого відповідачкою магазину знаходиться в охоронній зоні на газопроводі високого тиску, чим створює реальну загрозу життю, здоров'ю та майну мешканців смт Бабаї Харківського району Харківської області, унаслідок чого на підставі положень статей 1163, 1164 ЦК України вона має право на звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва відповідачки. Крім того, вона є депутатом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, тому звернулась за захистом порушених прав громади.  
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу
У грудні 2018 року ПАТ «Харківгаз» подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими. З позовом до суду про знесення самочинного будівництва можуть звернутися органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи державного архітектурно-будівельного контролю, а позивачка такими повноваженнями не наділена, у тому числі на представництво місцевої громади. ПАТ «Харківгаз» бездіяльності щодо цього питання не допускало, оскільки неодноразово зверталося до селищної ради з приводу погодження схеми реконструкції ділянки газопроводу високого тиску по АДРЕСА_1, що було погоджено рішення селищної ради від 27 червня 2018 року. 
У грудні 2018 року ОСОБА_5 подала відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими. Протокол № 2 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської районної державної адміністрації від 06 лютого 2017 року є приписом,                       на підставі якого відповідач був зобов'язаний знести не усю спірну будівлю,             а прибудову до неї, твердопаливну топкову котельню, що й було виконано. Висновок судової будівельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2017 року, здійснений у кримінальному провадженні за замовленням слідчого, а не на замовлення сторони у справі, тому не може вважатись належним доказом у цій справі, висновків суду не спростовує. Право депутата, у тому числі селищної ради, звертатися до суду в інтересах всієї громади ні Законом України «Про місцеве самоврядування», на Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» не передбачено. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 листопада 2018 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 635/6092/16-ц з Харківського районного суду Харківської області. 
У листопаді 2018 року справа надійшла до Верховного Суду. 
2.                Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
У пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦКУкраїни (про правовий режим самочинного будівництва)» судам роз'яснено, що відповідно до вимог            статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.
У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права               (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).
Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.
Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_4 не є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій збудовано споруду відповідачки, або сусідніх ділянок, що виключає можливість застосування до даних правовідносин превентивний способів захисту права власності. Позивачкою належних та допустимих доказів на підтвердження того, що її право власності або немайнові права порушуються діями відповідачки, не надано, що є її процесуальним обов'язком. 
Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що посилання   ОСОБА_4 на положення статей 1163 та 1164 ЦК України щодо усунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи безпідставні, так як нею не підтверджено, що безпосередньо її життю, здоров'ю або майну загрожує небезпека. Крім того, позивачка не уповноважена на представництво інтересів громади смт Бабаї Харківського району Харківської області. Для здійснення контролю за дотриманням норм у галузі містобудування та охоронних зон створені уповноважені державні органи, які мають право звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва з метою захисту прав та інтересів громадян. Відомостей звернення уповноважених органів до відповідачки з позовом про знесення самочинного будівництва, чи його перебудови, матеріали справи не містять
Доводи касаційної скарги про те, що будівля самочинно збудованого відповідачкою магазину знаходиться в охоронній зоні на газопроводі високого тиску, чим створює реальну загрозу життю, здоров'ю та майну мешканців смт Бабаї Харківського району Харківської області, унаслідок чого вона має право на звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва, безпідставні, оскільки позивачкою належними, допустимими й достовірними доказами не підтверджено, що такі обставини створюють реальну загрозу саме її життю, здоров'ю та майну.
Посилання касаційної скарги на те, що вона є депутатом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, тому звернулась за захистом порушених прав громади, безпідставні, оскільки положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» їй, як депутату селищної ради, таких повноважень не надано. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Д. Д. Луспеник
 
Б. І. Гулько 
 
Ю. В. Черняк