П О С Т А Н О В А
Іменем  України

15 травня 2019 року
м. Київ
 
Справа № 924/1389/13
Провадження № 12-35гс19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Уркевича В. Ю.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н.  П. , Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Яновської О. Г., 
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроремсервіс»,
відповідач (скаржник) - Публічне акціонерне товариство «Полонський гірничий комбінат», 
головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Кіт А. М.,
 
розглянула в порядку спрощеного позовного провадження справу № 924/1389/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроремсервіс» до Публічного акціонерного товариства «Полонський гірничий комбінат» про стягнення 236 975,14 грн за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Полонський гірничий комбінат» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2018 року (головуючий суддя Савченко Г. І., судді Демидюк О. О., Крейбух О. Г.) та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09 жовтня 2018 року (суддя Танасюк О. Є.) за скаргою Публічного акціонерного товариства «Полонський гірничий комбінат» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Кота А. М.
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст і підстави наведених у скарзі вимог
1. У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Полонський гірничий комбінат» (далі - ПАТ «Полонський гірничий комбінат») звернулося до Господарського суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Кота А. М. (далі - державний виконавець) у зведеному виконавчому провадженні № 47533673 щодо невжиття ним дій із закінчення виконавчого провадження.
2. Скаргу мотивовано бездіяльністю державного виконавця стосовно закінчення виконавчого провадження, оскільки, за твердженням скаржника, рішення суду в цій справі є виконаним у повному обсязі, проте виконавче провадження з виконання вказаного рішення не було закінчене, а ПАТ «Полонський гірничий комбінат» продовжує перебувати у статусі боржника у цьому виконавчому провадженні, що накладає на нього відповідні обмеження та порушує його права й законні інтереси. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
3. Господарський суд Хмельницької області рішенням від 18 грудня 2013 року у цій справі стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроремсервіс» (далі - ТОВ «Електроремсервіс») з ПАТ «Полонський гірничий комбінат» 206 950,01 грн основної заборгованості, 17 707,98 грн пені, 5 063,90 грн - 3 % річних і 4 594,47 грн витрат зі сплати судового збору.
4. 08 січня 2014 року Господарський суд Хмельницької області видав наказ про стягнення з боржника вказаних коштів, з виконання якого 20 серпня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 48507966.
5. 18 грудня 2015 року постановою державного виконавця зазначене виконавче провадження № 48507966 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47533673, у якому об`єднано виконання судових рішень щодо стягнення коштів з одного й того самого боржника - ПАТ «Полонський гірничий комбінат».
6. Під час виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем 10 березня 2016 року винесено постанову у виконавчому провадженні № 47533673 про передачу стягувачу (ТОВ «Електроремсервіс») нереалізованого відсіву фракції 0-5 в кількості 40 191,49 т.
7. У подальшому ПАТ «Полонський гірничий комбінат» звернулося до Господарського суду Хмельницької області зі вказаною скаргою на бездіяльність державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 47533673 щодо невжиття ним дій із закінчення виконавчого провадження, зазначивши при цьому, що майно - нереалізований відсів фракції 0-5 в кількості 40 191,49 т., було стягнуто з боржника, тобто рішення Господарського суду Хмельницької області від 18 грудня 2013 року у цій справі є фактично виконаним, проте відповідне виконавче провадження не закінчено.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
8. Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 26 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2018 року, у задоволенні скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» відмовив, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного виконання боржником у повному обсязі виконуваного судового рішення згідно з виконавчим документом.
9. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 19 липня 2018 року ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2018 року скасував і передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які не в повному обсязі дослідили зібрані у справі докази та не встановили фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору.
10. Під час нового розгляду Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 09 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2018 року, закрив провадження за скаргою ПАТ «Полонський гірничий комбінат» на бездіяльність державного виконавця на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
11. Обґрунтовуючи постанову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що предметом оскарження у цій справі є дії (бездіяльність) державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження №47533673 (виконання рішень, постановлених судами в порядку господарського, цивільного та адміністративного судочинства), а звідси оскільки законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то такі скарги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства та не відносяться до юрисдикції господарських судів, що відповідає висновку стосовно застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах (щодо регулювання порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців під час виконання зведеного виконавчого провадження), викладеного в раніше ухваленій постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог
12. У грудні 2018 року ПАТ «Полонський гірничий комбінат» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2018 року та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09 жовтня 2018 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції
13. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 21 лютого 2019 року відкрив касаційне провадження і передав цю справу разом з касаційною скаргою ПАТ «Полонський гірничий комбінат» на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що підставою оскарження постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції є порушення ними правил предметної юрисдикції.
14. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 19 березня 2019 року справу прийняла та призначила до розгляду.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
15. Касаційну скаргу мотивовано порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права, оскільки розгляд скарги у цій справі не належить до компетенції адміністративних судів: скаргу на бездіяльність державного виконавця подано ПАТ «Полонський гірничий комбінат» у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 08 січня 2014 року у цій справі, тому розгляд відповідної скарги (ураховуючи також наявність порушеного щодо боржника провадження у справі про банкрутство) повинен здійснюватися за правилами господарського судочинства судом, який видав зазначений виконавчий документ.
16. Також особа, яка подала касаційну скаргу, зазначила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вже визначив юрисдикцію розгляду скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» у цій справі, оскільки за результатом перегляду ухвали Господарського суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2018 року постановою від 19 липня 2018 року вказані судові рішення судів попередніх інстанцій скасував і направив цю справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
17. У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив державного виконавця на касаційну скаргу ПАТ «Полонський гірничий комбінат», в якому зазначено, що оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції є обґрунтованими та ухваленими з правильним застосуванням норм матеріального права, а також з дотриманням норм процесуального права. 
18. Інші учасники справи своєї позиції стосовно касаційної скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» письмово не виклали. 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій
19. Визначаючи юрисдикцію суду під час розгляду цієї справи, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
20. Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
21. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 Господарського процесуального кодексу України).
22. При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.
23. Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
24. Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
25. Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
26. Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
27. Порядок вчинення виконавчих дій регулюється Законом України «Про виконавче провадження», за змістом статті 30 якого виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
28. За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.
29. При цьому, законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.
30. Отже, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
31. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження 
№ 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження 
№ 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження №12-30гс19).
32. Водночас Велика Палата Верховного Суду наголошує, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій.
33. Суди попередніх інстанцій установили, що у зведеному виконавчому провадженні № 47533673 об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій - господарської, цивільної та адміністративної.
34. Так, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження за скаргою ПАТ «Полонський гірничий комбінат» щодо бездіяльності державного виконавця, мотивовано тим, що оскільки скаржник оспорює бездіяльність державного виконавця у межах зведеного виконавчого провадження № 47533673, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідна скарга не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, її розгляд відноситься до юрисдикції адміністративних судів.
35. Велика Палата Верховного Суду вважає такий висновок обґрунтованим та звертає увагу, що предмет скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» стосується бездіяльності державного виконавця щодо невжиття ним дій із закінчення виконавчого провадження саме у зведеному виконавчому провадженні № 47533673.
36. Оскільки постанову від 10 березня 2016 року про передачу стягувачу (ТОВ «Електроремсервіс») нереалізованого відсіву фракції 0-5 в кількості 40 191,49 т., на підставі виконання боржником якої, за його твердженням, державний виконавець повинен був закінчити виконавче провадження з виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 18 грудня 2013 року у цій справі, було винесено саме у межах зведеного виконавчого провадження № 47533673, то результат розгляду вказаної скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» на відповідну бездіяльність державного виконавця матиме правові наслідки для всіх стягувачів у межах цього зведеного виконавчого провадження.
37. Отже, скарга ПАТ «Полонський гірничий комбінат» на бездіяльність державного виконавця у цій справі щодо невжиття ним дій із закінчення виконавчого провадження стосується судового оскарження бездіяльності державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, і відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
38. Стосовно наведених у касаційній скарзі доводів про визначення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 19 липня 2018 року юрисдикції розгляду скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» у цій справі, то Велика Палата Верховного Суду зауважує, що порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції судами попередніх інстанцій не були підставами перегляду у Верховному Суді ухвали Господарського суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2018 року; Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду скасував указані судові рішення і передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які не в повному обсязі дослідили зібрані у справі докази та не встановили фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору.
39. Тобто, приймаючи постанову від 19 липня 2018 року, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду не визначав юрисдикцію суду щодо розгляду скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» у цій справі, а перевірив застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів. Крім того, Верховний Суд у постанові від 19 липня 2018 року не відступав від висновку стосовно застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах (щодо порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців під час виконання зведеного виконавчого провадження), викладеного, зокрема, в раніше ухваленій постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, а також не висловлював нової правової позиції щодо юрисдикційності розгляду відповідних скарг.
40. За таких обставин, з огляду на характер правовідносин у цій справі доводи касаційної скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат»про підвідомчість цього спору (що стосується судового оскарження бездіяльності державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій) господарському суду відхиляються Великою Палатою Верховного Суду як необґрунтовані.
41. Таким чином, перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи та в межах доводів касаційної скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат», Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про її необґрунтованість, а звідси - про відсутність підстав для скасування оскаржуваних постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції, якими закрито провадження за скаргою ПАТ «Полонський гірничий комбінат» на бездіяльність державноговиконавця у зведеному виконавчому провадженні № 47533673 стосовно невжиття ним дій із закінчення виконавчого провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
42. За змістом пункту 1 частини першоїстатті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
43. Частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
44. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін, а касаційну скаргу ПАТ «Полонський гірничий комбінат» - без задоволення.
 
Щодо судових витрат
45. За змістом частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
46. З огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду про залишення касаційної скарги ПАТ «Полонський гірничий комбінат» без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300-302, 308, 309, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полонський гірничий комбінат» залишити без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2018 року та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09 жовтня 2018 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | | | В. Ю. Уркевич
Судді: | | Н. О. Антонюк | | Н. П. Лященко
| | С. В. Бакуліна | | О. Б. Прокопенко
| | В. В. Британчук | | Л. І. Рогач
| | Д. А. Гудима | | І .  В. Саприкіна
| | О .  С. Золотніков | | О. М . Ситнік
| | В. С . Князєв | | О. Г. Яновська
| | Л. М. Лобойко | |