П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
12 лютого 2019 року
м. Київ
 
Справа № 9901/550/18
Провадження № 11-1163заі18
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Прокопенка О. Б.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
за участю секретаря судового засідання Ключник А. Ю.,
учасників справи:
представника позивача - Маселка Романа Анатолійовича,
представника відповідача - Таркаєвої ОлександриСергіївни,
розглянула в судовому засіданні справу № 9901/550/18 за позовом громадської організації «Всеукраїнське об'єднання «Автомайдан» (далі - ГО «ВО «Автомайдан») до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання рішення та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії 
за апеляційною скаргою представника позивача ГО «ВО «Автомайдан» - Маселка Р. А. на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 серпня 2018 року (судді Гриців М. І., Анцупова Т. О., Берназюк Я. О., Коваленко Н. В., Кравчук В. М.), 
УСТАНОВИЛА:
У травні 2018 року ГО «ВО «Автомайдан» подала до Верховного Суду як суду першої інстанції адміністративний позов до ВКСС про визнання протиправною відмову Комісії надати інформацію про прізвище, ім'я та по батькові, а також посаду особи, відповідальної за розгляд повідомлень про відображення суддею Вищого адміністративного суду України, членом ВККС ОСОБА_5 (далі - суддя) недостовірних відомостей у деклараціях доброчесності та деклараціях родинних зв'язків, поданих за 2015 - 2017 роки.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до положень статті 34 Конституції України ГО «ВО «Автомайдан» має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Право особи на інформацію передбачено статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка гарантує кожному право одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади.
Своє право на звернення до адміністративного суду за захистом ГО «ВО «Автомайдан» конкретизує тим, що є суб'єктом, який відповідно до закону може бути запитувачем інформації. У цьому сенсі переконує, що інформація про прізвище, ім'я та по батькові, посада особи, відповідальної за розгляд повідомлень ГО «ВО «Автомайдан» про відображення суддею недостовірних відомостей у деклараціях родинних зв'язків та тверджень у деклараціях доброчесності судді становить публічний інтерес, бо стосується даних про публічну особу, від доброчесності якої залежить «весь процес оцінювання» ВККС за участі такої особи.
Посилається також на те, що ГО «ВО «Автомайдан» запитувала інформацію, яка не була і не відносилася до конфіденційної, оскільки намагалася одержати публічну, суспільно-значиму інформацію, що не містить персональних даних про особу, яка проводила перевірку звернень ГО «ВО «Автомайдан», тому вважає, що запитувана інформація підлягала наданню.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 27 серпня 2018 рокувідмовив у задоволенні позову ГО «ВО «Автомайдан» про визнання протиправною відмови ВККС надати інформацію про прізвище, ім'я та по батькові, а також посаду особи, відповідальної за розгляд повідомлення про відображення суддею недостовірних відомостей у деклараціях доброчесності та деклараціях родинних зв'язків судді. 
За висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ГО «ВО «Автомайдан» запитувала інформацію про повне ім'я та посаду особи, яка розглядала повідомлення про порушення і була відповідальною за їхній розгляд, тобто інформацію, яку ВККС не створила і якою не володіла, а тому об'єктивно не могла надати.
Не погодившись із рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, Маселко Р. А., як представник ГО «ВО «Автомайдан», подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог, оскільки вважає це рішення незаконним та необґрунтованим.
Представник позивача стверджує, що висновок суду про те, що позивач більше цікавиться результатами розгляду своїх повідомлень про вчинення суддею дій, несумісних з такою чеснотою як доброчесність та що він більше контролював, як створюється інформація за його зверненнями, суперечить дослідженим у судовому засіданні матеріалам та поясненням представника позивача, оскільки насправді метою звернення було встановити, хто в Комісії є відповідальним за розгляд його звернення.
Маселко Р. А. вказує, що ВККС не надала інформації щодо відповідального за розгляд звернення позивача, яким, на думку представника позивача, може бути не лише член Комісії, та що запитувана інформація становить суспільний інтерес. Представник позивача вважає, що висновок суду про те, що ВККС ще не створила та не володіла такою інформацією, а тому об'єктивно не могла її надати, не відповідає фактичним обставинам справи.
Натомість представник Комісії у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти вимог апеляційної скарги та зі свого боку доводить, що скарга позивача не містить обґрунтувань щодо порушення судом норм матеріального права і незаконності рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 серпня 2018 року. Представник відповідача у відзиві стверджує, що Комісія надала позивачу вичерпну інформацію, тобто інформацію яка повністю визначала стан опрацювання та розгляду листів позивача у вигляді повідомлень на момент підготовки відповіді та відповідала запитуваній ним інформації.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та аргументи відзиву представника ВККС, заслухавши представників позивача та відповідача, Велика Палата Верховного Суду переглянула оскаржуване судове рішення і не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати.
Суд першої інстанції встановив таке. 
19 березня 2018 року ГО «ВО «Автомайдан» письмово повідомила ВККС про те, що суддя відобразила недостовірні відомості у деклараціях родинних зв'язків та деклараціях доброчесності судді за 2015 - 2017 роки.
2 квітня 2018 року ГО «ВО «Автомайдан» на підставі Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI) подала запит на інформацію про: номер, за яким ВККС зареєструвала повідомлення ГО «ВО «Автомайдан» про відображення суддею недостовірних відомостей у деклараціях доброчесності та родинних зв'язків відповідно; прізвище, ім'я та по батькові, а також посаду особи, відповідальної за розгляд цих повідомлень; результати їхнього розгляду з вказівкою даних про засідання ВККС, на якому розглядалися вказані повідомлення.
6 квітня 2018 року Комісія листом № 21-1641/18 повідомила ГО «ВО «Автомайдан» номери, за якими повідомлення зареєстровані в автоматизованій системі, а саме №01-8678/18 і 01-8680/18 щодо недостовірних відомостей у деклараціях родинних зв'язків та доброчесності судді відповідно. Повідомила також, що відповідно до пунктів 171, 172 Інструкції з діловодства у ВККС, затвердженої наказом Голови ВККС від 14 березня 2013 року № 24 (далі - Інструкція), ці повідомлення розглянув Голова Комісії і спрямував їх до відповідного структурного підрозділу секретаріату Комісії. Щодо результатів розгляду звернень інформувала, що на виконання вимог статей 61, 62 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) наразі проводиться перевірка відомостей повідомлень ГО «ВО «Автомайдан», і за наявності підстав вони будуть направлені до Вищої ради правосуддя для вирішення питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
2 травня 2018 року ГО «ВО «Автомайдан» подала ще один запит на інформацію, в якому містилося прохання надати ці самі відомості, окрім інформації про номери реєстрації повідомлень від 19 березня 2018 року.
У листі ВККС від 4 травня 2018 року № 31кп-1829/18 автора запиту було повідомлено, що звернення ГО «ВО «Автомайдан» про подання в деклараціях родинних зв'язків за 2011 - 2015 і 2012 - 2016 роки недостовірних відомостей та декларування в деклараціях доброчесності за 2015, 2016 і 2017 роки недостовірних тверджень суддею зареєстровані та відповідно до протоколу автоматизованою системою автоматичного розподілу передані члену Комісії ГладіюС. В.
Вважаючи, що інформація надана ВККС у листі від 6 квітня 2018 року є неповною та що в такий спосіб Комісія порушила право ГО «ВО «Автомайдан» на доступ до інформації, позивач звернувся із позовом до суду.
Статтею 19 Конституції Українивстановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом № 2939-VI, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено цим Законом.
Статтею 1 Закону № 2939-VIпередбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 6 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» право на інформацію забезпечується створенням механізму реалізації права на інформацію.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VIрозпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.
Пунктами 1, 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до статті 16 Закону № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом. Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.
У разі одержання інформації, що може свідчити про недостовірність (у тому числі неповноту) відомостей, поданих суддею у декларації родинних зв'язків, ВККС проводить перевірку зазначеної декларації. Неподання, несвоєчасне подання декларації родинних зв'язків суддею або подання в ній завідомо недостовірних (у тому числі неповних) відомостей мають наслідком дисциплінарну відповідальність, установлену Законом № 1402-VIII (частини п'ята та шоста статті 61 Закону № 1402-VIII).
Відповідно до частин шостої та сьомої статті 62 цього Закону у разі одержання інформації, що може свідчити про недостовірність (в тому числі неповноту) тверджень судді у декларації доброчесності, ВККС проводить відповідну перевірку. Неподання, несвоєчасне подання декларації доброчесності суддею або декларування в ній завідомо недостовірних (у тому числі неповних) тверджень мають наслідком дисциплінарну відповідальність, встановлену цим Законом.
ВККС є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України. Порядок роботи Комісії визначається цим Законом. ВККС більшістю голосів від її складу, визначеного законом, затверджує регламент, що визначає порядок роботи Комісії в межах, установлених цим Законом. Комісія має офіційний веб-сайт та офіційний друкований орган, які є офіційними джерелами інформації про роботу Комісії. Офіційний друкований орган може видаватися в електронному вигляді (частини перша, третя - п'ята статті 92 Закону № 1402-VIII).
Відповідно до положень частин другої, четвертої, восьмої статті 98 цього ЗаконуГолова ВККС організовує роботу Комісії, визначає обов'язки заступника Голови, веде засідання Комісії, здійснює підготовку засідань ВККС та організовує діловодство. Голова ВККС видає накази, розпорядження та доручення, які є обов'язковими до виконання. ВККС затверджує Регламент, в якому регулюються відповідно до цього Закону процедурні питання її діяльності.
Згідно з пунктом 171 Інструкції зареєстровані документи передаються на розгляд Голові Комісії, керівництву секретаріату Комісії, структурним підрозділам Комісії в день їх надходження або наступного робочого дня у разі надходження документів у неробочий час. Телеграми, телефонограми та інші термінові документи передаються негайно. 
У пункті 172 цієї Інструкції передбачено, що документи, розглянуті Головою Комісії, керівництвом секретаріату Комісії, повертаються з відповідною резолюцією службі діловодства, яка того ж дня передає документи на виконання.
ВККС рішенням № 84/зп-18 від 12 квітня 2018 року внесла зміни до Регламенту ВККС, затвердженого рішенням ВККС від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16, яким доповнила його розділом VI такого змісту: «Розділ VI. Проведення перевірки декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді». У пункті 6.2.2. цього розділу передбачено, що розгляд повідомлення та проведення перевірки декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді здійснюється членом Комісії, визначеним за результатами розподілу автоматизованою системою в порядку встановленому Положенням про автоматизовану систему визначення членів ВККС для підготовки до розгляду і доповіді справ.
Як встановлено судом першої інстанції на момент надання позивачеві відповіді від 6 квітня 2018 року розгляд звернень про порушення суддею правил декларування відомостей чи тверджень, встановлених законом, не передбачав визначення посадової особи ВККС, відповідальної за розгляд та ухвалення рішення за наслідками розгляду таких звернень.
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про те, що Комісія не повідомила інформацію про відповідальну особу за розгляд звернення ГО «ВО Автомайдан» відразу, оскільки не створила і не володіла нею та об'єктивно не могла надати, але повідомила тоді, коли виникли для цього правові підстави, а саме листом від 4 травня 2018 року.
Як убачається із матеріалів справи та зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив докази у справі та належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог ГО «ВО «Автомайдан», оскільки Комісією не допущено порушення права позивача на доступ до інформації.
Велика Палата Верховного Суду не встановила й порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд прийняв правильне і законне рішення, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, тому немає підстав для скасування рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 серпня 2018 року.
Керуючись статтями 242, 266, 292, 310, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу представника позивача - Громадської організації «Всеукраїнське об'єднання «Автомайдан» - Маселка Романа Анатолійовича залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 серпня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя | В. С. Князєв
Суддя-доповідач | О. Б. Прокопенко
Судді:                                       Н. О. Антонюк | Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна | Н. П. Лященко
В. В. Британчук | Л. І. Рогач
В. І. Данішевська | О. М. Ситнік
О. С. Золотніков | В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко | О. Г. Яновська