ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року 
м. Київ

Справа №  923/494/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,
розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 (судді: Мишкіна М. А., Савицький Я. Ф., Ярош А. І.) і рішення Господарського суду Херсонської області від 27.08.2018 (суддя Задорожна Н. О.) у справі
за позовом заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Чаплинської селищної ради Херсонської області та Комунальної установи "Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинської селищної ради"
до Малого приватного підприємства "Ритм"
про розвівання договору та  стягнення штрафних санкцій,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1.1. У червні 2018 року заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Чаплинської селищної ради Херсонської області (далі - Чаплинська селищна рада) та Комунальної установи "Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинської селищної ради" (далі - КУ "Фінансово-господарська група") подав до Господарського суду Херсонської області позов до Малого приватного підприємства "Ритм" (далі- МПП "Ритм") про розірвання договору про закупівлю товарів за державні кошти від 26.03.2018 № 22, укладеного між КУ "Фінансово-господарська група" та МПП "Ритм" (далі - договір від 26.03.2018 № 22, спірний договір) на загальну суму 237 599, 00 грн і стягнення штрафу. 
1.2. Позовні вимоги із посиланням на положення статей 526, 610, 611, 651 Цивільного кодексу України обґрунтовано тим, що МПП "Ритм" на виконання спірного договору поставило партію товару, який згідно з протоколу випробувань від 02.05.2018 № 602д не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005, що свідчить про недотримання постачальником умов договору (пунктів 2.1, 6.3.2) в частині поставки товару належної якості, є грубим порушенням умов договору і підставою для його розірвання та стягнення штрафних санкцій. Вимога про розірвання договору за погодженням сторін відповідачем не виконана.  
1.3. У відзиві на позовну заяву МПП "Ритм" просило відмовити у її задоволенні наголошуючи, що поставлений на виконання умов спірного договору товар було прийнято замовником буз зауважень. Крім того, у у день поставки партії товару, так і в інші дні від КУ "Фінансово-господарська група" не надходило вимог, як це передбачено підпунктом 6.2.6 пункту 6.2 договору, про проведення незалежної експертизи та лабораторних досліджень щодо якісних показників (характеристик) товару та їх відповідність вимогам замовника, що додатково свідчить про відсутність претензій щодо якості товару, який було поставлено МПП "Ритм" згідно з актом приймання - передачі від 18.04.2018 № 911.
Крім того, відповідач зауважив, що 18.04.2018 ним було поставлено партію товарів у кількості 10 кг, у той час, як за змістом акта відбору зразків продукції для дослідження від 26.04.2018 № 19, яким прокурор обґрунтовує свої вимоги, зазначено, що маса (кількість) партії, з якої вибрано зразки - 4 кг, а в протоколі випробувань від 02.05.2018 № 602д зазначено КУ "Фінансово-господарська група" і виробника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Іва-Арт". Будь - яких посилань на дату документу, згідно з яким було отримано товар від МПП "Ритм" 18.04.2018і дату якісного посвідчення, яке супроводжувало товар, який поставлявся МПП "Ритм" немає.
Отже, акт відбору зразків продукції для дослідження від 26.04.2018 № 19 і протокол випробувань від 02.05.2018 № 602д є неналежними доказами.
Відповідач також наголошує на неправдиві посилання прокурора у позовній заяві про залишення МПП "Ритм" без відповіді вимоги про розірвання договору. Так, МПП "Ритм" не погоджуючись із мотивацією для розірвання договору, але не маючи наміру у подальшому продовження господарських правовідносин з контрагентом, листом від 14.05.2018 № 281 (направлений 17.05.2018) дало згоду на розірвання спірного договору. 
Щодо стягнення штрафних санкцій, заперечуючи проти такої вимоги з підстав недоведеності підстав для застосування відповідальності у виді штрафу, відповідач також наголосив про відсутність розрахунку заявлених до стягнення сум.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 27.08.2018, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Суди дійшли висновку, що прокурором не надано допустимих доказів на підтвердження факту поставки відповідачем масла, якісні показники якого не відповідають вимогам ДСТУ.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. Не погоджуючись із судовими рішеннями, прокурор у касаційній скарзі просить рішення Господарського суду Херсонської області від 27.08.2018 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі зауважуючи про необґрунтованість висновків судів та ухвалення ним рішень з порушенням і неправильним застосування норм матеріального і процесуального права.
Суди попередніх інстанцій, посилаючись на порушення пункту 6.2 спірного договору щодо проведення незалежної експертизи, не взяли до уваги доводи прокурора, що зазначеним пунктом договору передбачено лише право замовника вимагати проведення незалежної експертизи товару за рахунок постачальника та взаємні зобов'язання у такому випадку. Водночас, зазначений пункт договору не містить положень щодо обов'язкового виклику постачальника під час відбору зразків для проведення дослідження. У спірному договорі відсутні будь - які положення, якими було б передбачено обов'язкову участь постачальника під час відбору зразків для дослідження.
На думку прокурора, суди не прийняли до уваги його доводи, що законодавством передбачено право покупця пред'явити продавцю вимогу у зв'язку із недоліками товару, якщо такі недоліки були виявлені після поставки товару та протягом визначеного законом часу. Так, замовник направив претензію МПП " Ритм" щодо якості поставленого товару в межах строку його придатності, однак зазначене залишено судами поза увагою.
Помилковим також є висновок судів, що вимога про розірвання договору поставки у зв'язку із неналежною якістю партії товару є передчасною виходячи з положень статті 708 Цивільного кодексу України, за змістом якої позивач має право вимагати, серед іншого, від продавця заміни товару на аналогічний належної якості. Положеннями статті 708 Цивільного кодексу України передбачений такий спосіб захисту, як відмова від договору.
Так, прокурор наголосив, що його звернення з цим позовом є єдиним можливим способу захисту інтересів держави, оскільки життя та здоров'я дітей, для харчування яких поставлявся товар, становить державний і суспільний інтерес.
3.2. У відзиві на касаційну скаргі МПП "Ритм" просить відмовити у ї задоволенні, а судові рішення залишити без змін, вважаючи правомірними висновки судів про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності.
4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
4.1. Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувані у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі і запереченнях на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
4.2. Суди попередніх інстанцій установили, що 26.03.2018 між КУ "Фінансово-господарська група" (замовник) і МПП "Ритм" укладено договір № 22 про закупівлю товарів за державні кошти, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити 3 300 кг масла вершкового, гарантувати, що поставлений за договором товар виготовлений з дотриманням діючих стандартів та вимог ДСТУ (ГОСТ, ТУ). Розрахунки проводяться у безготівковій формі по факту поставки товарів шляхом оплати замовником поетапно поставлених товарів згідно з накладною протягом п'ятнадцяти банківських днів після підписання сторонами накладних; до накладної додаються документи, що посвідчують якість на кожну асортиментну групу товарів; за поставку неякісних товарів постачальник сплачує штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного товару (пункти 1.2, 2.1, 4.1, 4.2, 7.3).
18.04.2018 МПП "Ритм" поставив опорному закладу  "Чаплинська спеціалізована школа I-III ступенів" продукти харчування, у тому числі масло вершкове 200 гр у кількості 50 штук на суму 359, 95 грн (з ПДВ), яке було прийнято згідно складеного між МПП "Ритм" та опорним закладом актом приймання-передачі від 18.04.2018         № 911 без зауважень та із зазначенням, що кількість товару відповідає накладним, якісні посвідчення та сертифікати відповідності надані у повному обсязі, якість товару відповідає вимогам.
У подальшому, як установлено судами, 26.04.2018 Опорним закладом "Чаплинська спеціалізована школа I-III ступенів" у складі комісії: в.о. начальника фінансово-господарської групи з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинської селищної ради, заступником головного бухгалтера опорного закладу та поваром було здійснено відбір зразків масла солодковершкового селянського в кількості 0,400 грам (2 пачки) з партії 4 кг, виготовленого 11.04.2018 ТОВ "Іва-Арт", про що складено акт відбору зразків продукції для досліджень від 26.04.2018 № 19, підписаний членами комісії (т.1, а. с. 34).
За змістом складеного випробувальним центром продукції ДП "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" протоколу випробувань від 02.05.2018 № 602д, відібраний зразок масла солодковершкового "Селянське" не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005 за наявністю жирів немолочного походження, заниженої масової частки жиру та завищеної кількості МАФАМ. (т. 1, а. с. 35-36).
Листом від 10.05.2018 №151/01-13 КУ "Фінансово-господарська група" повідомила МПП "Ритм" про встановлений випадок невідповідності якості одержаного масла вимогам ДСТУ та запропонувала розірвати договір № 22 (т.1, а.с. 38).
4.3. Предметом спору у справі є вимога прокурора про розірвання договору від 26.03.2018 № 22, укладеного між КУ "Фінансово-господарська група" та МПП "Ритм" з підстав невиконання постачальником своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим  КУ "Фінансово-господарська група" не отримує товар неналежної якості, що є підставою для розірвання договору та стягнення штрафних санкцій на підставі статей 611, 651 Цивільного кодексу України.
4.4. Щодо вимоги прокурора про розірвання договору, укладеного між позивачем і відповідачем, колегія суддів зазначає таке.
Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною 2 зазначеної норми договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац 2 частини 2 статті 651 ЦК України).
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Отже, за імперативними приписами статті 188 Господарського кодексу України і статті 651 Цивільного кодексу України зміна (розірвання) договору можлива лише за згодою сторін або у виняткових випадках за рішенням суду у зв'язку з істотним порушенням стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При цьому право на передачу спору на вирішення суду належить виключно стороні договору.
4.5. МПП "Ритм" у відзиві на позовну заяву зазначав, що 17.05.2018 направлено лист від 14.05.2018 № 281 про погодження щодо розірвання договору                             від 26.03.2018 № 22 та направило замовникові додаткові угоди про розірвання договору.
Так зі змісту наявного у матеріалах справи листа МПП "Ритм" від 14.05.2018 № 281 зазначено про відсутність зауважень з боку замовника щодо якості товару, поставленого згідно з накладними від 04.04.2018 № 729, від 18.04.2018 № 911 (масло вершкове) і від 25.04.2018 № 982 (сир кисломолочний), однак у зв'язку із порушенням замовником умов договору щодо прийняття товару , МПП "Ритм" повідомило КУ "Фінансово-господарська група" про надання згоди на розірвання договору від 26.03.2018 № 22 і направило додаткові угоди (том 1, а. с. 89-93).
Отже сторонами договору було погоджено його розірвання, а відтак позов прокурора про розірвання договору у судовому порядку є передчасним.
4.6. Щодо вимог прокурора про стягнення з МПП "Ритм" штрафних санкцій, колегія суддів зазначає таке.
Згідно зі статтями 673 - 675 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами. Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). 
За змістом пунктів 2.1 - 2.3 договору від 26.03.2018 № 22 постачальник гарантує, що поставлений товар за договором виготовлений з дотриманням діючих стандартів та вимог ДСТУ (ГОСТ, ТУ). Всі товари мають бути вищого гатунку. Постачальник надає замовнику сертифікати якості на весь асортимент товару згідно специфікації та для кожної окремої партії товарів згідно з накладної по мірі поставки товару. Упаковка, в якій відправляється товар повинна повністю забезпечувати його збереження під час перевезення.
Суди попередніх інстанцій установили, що згідно з пунктом 6.3.2 пункту 6.2 договору від 26.03.2018 № 22 постачальник зобов'язаний: забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору; при поставці кожної партії товару постачальник зобов'язаний з накладними на товар надати замовнику повний комплект завірених належним чином копій усіх чинних супроводжувальних документів на товар, що підтверджують його походження, якість та наявність яких вимагається чинним законодавством України.
За умовами підпункту 6.2.6 пункту 6.2 договору від 26.03.2018 № 22 замовник має право під час поставки кожної окремої партії товару вимагати проведення незалежної експертизи та лабораторних досліджень щодо якісних показників (характеристик) товару та їх відповідності вимогам замовника за рахунок постачальника. У такому випадку постачальник зобов'язаний вжити заходів щодо забезпечення доставки зразків товару до компетентної лабораторії та здійснити оплату відповідних лабораторних досліджень на умовах та у строки, визначені замовником. Замовник залишає за собою право вибору лабораторії, що здійснюватиме дослідження товару щодо якісних показників.
За поставку постачальником неякісних товарів стягується штраф у розмірі 20% вартості неякісних товарів (пункт 7.3 договору).
Суди попередніх інстанцій установили і це визнається сторонами, що під час поставки товару були надані усі необхідні документи щодо його відповідності діючим стандартам та вимогам ДСТУ.
Прокурор звертаючись з позовом до суду обґрунтовував свої вимоги тим, що 26.04.2018 Опорним закладом "Чаплинська спеціалізована школа I-III ступенів" у складі комісії: в.о. начальника фінансово-господарської групи з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинської селищної ради Кіналь П.В., заступником головного бухгалтера опорного закладу та поваром було здійснено відбір зразків масла солодковершкового селянського в кількості 0,400 грам (2 пачки) з партії 4 кг, виготовленого 11.04.2018 ТОВ "Іва-Арт", який поставлено МПП "Ритм" 18.04.2018, про що був складений акт відбору зразків продукції для досліджень від 26.04.2018 № 19.
Проте суди попередніх інстанцій установили, що відбір зразків масла був здійснений 26.04.2018, а не у день поставки товару (18.04.2018) за відсутності представника постачальника - МПП "Ритм". При цьому, суди установили, що акт № 19 відбору зразків продукції для досліджень від 26.04.2018 не містить відомостей про номер і дату документа (накладна, акт, інше), на підставі якого одержано товар (масло); номер і дату якісного посвідчення, ким воно видане. Для дослідження надано 0,4 кг масла з поставлених 4 кг, тоді як згідно з актом приймання-передачі від 18.04.2018 МПП "РИТМ" було поставлено 10 кг масла "Селянське".
Отже суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що акт від 26.04.2018 № 19 та протокол випробувань від 02.05.2018 № 602д не підтверджують, що зразки масла солодковершкового "Селянське", які було відібрано 26.04.2018, належали до партії товару, який поставлявся саме МПП "Ритм" 18.04.2018, доказів належного проведення незалежної експертизи та лабораторних досліджень щодо якісних показників (характеристик) товару та їх відповідності вимогам, який фактично поставлений МПП "Ритм" згідно з актом приймання-передачі від 18.04.2018 № 911 не надано.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
5.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
5.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України  суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
5.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
5.5.  З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.
5.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди як на підставу для відмови у позові, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржених у справі постанови суду апеляційної інстанції і рішення суду першої інстанції не вбачається.

6. Розподіл судових витрат
6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 і рішення Господарського суду Херсонської області від 27.08.2018 у справі                     № 923/494/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                      Т. Б. Дроботова

Судді                                                                                                                  К. М. Пільков
                                                                                                         
                                                                                                     Ю. Я. Чумак