Постанова 
Іменем України 
 
13 лютого 2019 року
м. Київ
 
справа № 720/717/17
провадження № 61-28032св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,               Курило В. П.
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – ОСОБА_2 , 
відповідач – Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області,
представник відповідача - Михайлюк Віктор Васильович, 
третя особа – Департамент контррозвідки Центрального управління Служби безпеки України
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Чернівецької області у складі колегії суддів:                    Одинака О. О., Лисака І. Н.. Міцнея В. Ф. від 13 грудня 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про стягнення 46 551 грн в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, за період з 01 жовтня 2013 року по 30 квітня 2017 року.
 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 листопада 1977 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 на автомобілі ГАЗ-66 №АЛ86-53, який належав військовій частині, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої вона отримана тяжкі тілесні ушкодження з втратою 75 відсотків працездатності.
Посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2013 року вже стягувалося з Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, у розмірі 29 637 грн, проте за період з 01 липня 2010 року по              30 вересня 2013 року,  ОСОБА_1 просила позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від                      12 жовтня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 46 551 грн за період з 01 жовтня 2013 року по 30 квітня 2017 року.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із отриманою травмою 04 листопада 1977 року позивачу встановлена стійка втрата загальної працездатності у розмірі 75 відсотків, а тому враховуючи, що в результаті зміни організаційно правової форми відбулося перетворення юридичної особи КДБ СРСР в Службу національної безпеки України, до якої перейшли права та обов`язки попередньої юридичної особи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у визначеному позивачем розмірі.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області задоволено, рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у вказаних правовідносинах Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області є неналежним відповідачем, а тому позов є безпідставним.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У травні 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Короткий зміст вимог відзиву на касаційну скаргу
 
У червні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, у якому останній просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції -  без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                        25 травня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду, відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 720/717/17 з Новоселицького районного суду Чернівецької області.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Справа передана до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області є неналежним відповідачем у справі, оскільки ця обставина встановлена рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2013 року та не підлягає доказуванню згідно частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що постановою Верховної Ради України від 20 вересня 1991 року № 1581 «Про створення Служби національної безпеки України» створено зазначений державний орган. 25 березня 1992 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про Службу безпеки України». Служба безпеки України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, що забезпечує державну безпеку України. При цьому, ані Постанова Верховної Ради України від 25 березня 1992 року № 2230 «Про введення в дію Закону України «Про Службу безпеки України», ані даний Закон чи будь-який інший акт законодавства не передбачають відносин правонаступництва між КДБ СРСР (КДБ УРСР) та Службою безпеки України.  Зазначені обставини вказують на відсутність правових підстав для визнання Служби безпеки України правонаступником КДБ СРСР (КДБ УРСР) з жодних правовідносин, що, у свою чергу, унеможливлює внесення Службою будь-яких змін до актів КДБ СРСР (КДБ УРСР), а також виключає відповідальність СБУ за дії (бездіяльність) КДБ СРСР (КДБ УРСР) та їх посадових осіб.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судом установлено, що 04 листопада 1977 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження з втратою 75 відсотків працездатності. ОСОБА_1 на час завдання шкоди не працювала.
Вказані обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2013 року.
Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 10 жовтня               2010 року стягнуто з Управління військової контррозвідки СБУ у Західному регіоні на користь ОСОБА_1 12 957 грн 75 коп., як відшкодування шкоди за період з 01 травня 2008 року по 30 червня 2010 року.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2013 року стягнуто з Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області 29 637 грн в рахунок відшкодування шкоди завданої каліцтвом за період часу з 01 липня 2010 року по 30 вересня 2013 року.
Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 просила стягнути з Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області 46 551 грн в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, за період з 01 жовтня 2013 року по 30 квітня 2017 року.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обов`язків).
 
Статтею 1205 ЦК України передбачено відшкодування шкоди у разі припинення юридичної особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду.
 
25 березня 1992 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про Службу безпеки України», згідно з яким Служба безпеки України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, що забезпечує державну безпеку України. При цьому, ані постанова Верховної Ради України від 25 березня 1992 року № 2230 «Про введення в дію Закону України «Про Службу безпеки України», ані даний Закон чи будь-який інший акт законодавства також не передбачали правонаступництва між КДБ СРСР (КДБ УРСР) та Службою безпеки України. Крім цього, за ліквідації КДБ СРСР (КДБ УРСР) для виконання завдань забезпечення державної безпеки створено такі органи, як Державна прикордонна служба України, Служба зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку і захисту інформації України, Служба безпеки України, тощо. 
 
Отже апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що у вказаних правовідносинах Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області є неналежним відповідачем, а тому позов є безпідставним.
В матеріалах справи також відсутні докази того, що Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області є правонаступником військової частини НОМЕР_1 (особливий відділ КДБ СРСР м. Чернівці).
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання  обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки  з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції  - без змін.
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | В. М. Коротун
| В. П. Курило