Постанова
Іменем України
 
03 квітня 2019 року
м. Київ
 
справа № 456/2172/17 
провадження № 61-14381св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),   Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_2,
відповідачі: Стрийський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області,                 Державна казначейська служба України,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області, у складі судді Шеремета Н. О., від 18 січня 2018 року.
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 60 тис. грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, у складі судді Яніва Н. М., від 05 жовтня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 2 000, 00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 оскаржила рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року у апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області, у складі судді           Шеремета Н. О., від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області                   від 05 жовтня 2017 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання копії ухвали, для надання апеляційному суду доказів на підтвердження подання апеляційної скарги у строки, встановлені частиною першою статті 294 ЦПК України, або зазначення інших підстав для поновлення строку.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 січня 2018 року       ОСОБА_2 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, апеляційний суд вказав, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала з пропуском встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, а вказані заявником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду визнані неповажними.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У лютому 2018 року ОСОБА_2 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 січня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції повно і всебічно не з'ясовано обставини справи. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не врахував, що копію рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня           2017 року було отримано заявником лише 25 жовтня 2017 року. Невчасне отримання копії оскарженого рішення суду першої інстанції унеможливило подання апеляційної скарги у строки, передбачені ЦПК України, 2004 року.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
18 травня 2018 року ухвалою Верховного Суду ОСОБА_2 поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Львівської області                 від 18 січня 2018 року та відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.
25 березня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом       ОСОБА_2 до Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 січня 2018 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Відзиву на касаційну скаргу не подано
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Із матеріалів справи вбачається, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року ОСОБА_2 оскаржила у апеляційному порядку у листопаді 2017 року у строки, передбачені            ЦПК України, 2004 року.
Згідно з частиною третьою статті 2 ЦПК України, 2004 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Аналогічні положення містить стаття 3 чинного ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України, 2004 року, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
За правилами частини третьої статті 297 ЦПК, 2004 року, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом 30 днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Право на апеляційне оскарження судового рішення напряму залежить від своєчасності отримання судового рішення суду першої інстанції, тобто поновлення строків є можливим з підстав несвоєчасності отримання рішення (ухвали, постанови) суду.
Норми ЦПК України, 2004 року, не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Разом з тим, поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення скарги стає неможливим або утрудненим.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Згідно частини першою статті 218 ЦПК України, 2004 року, рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду. 
Відповідно до положень частини другої статті 222 ЦПК України, 2004 року, копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.
За правилами частини третьої статті 222 ЦПК України, 2004 року, особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді. 
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та її представник були присутніми під час проголошення рішення місцевого суду від 05 жовтня 2017 року.
Із заявою про отримання рішення суду першої інстанції заявник звернулась 11 жовтня 2017 року (а.с. 126-127).
За твердженням заявника повний текст судового рішення вона отримала          25 жовтня 2017 року (розписки про отримання копії судового рішення матеріали справи не містять). 
Звертаючись із апеляційною скаргою на рішення місцевого суду, заявник вказувала, що недотримання строків на апеляційне оскарження було зумовлене несвоєчасним отриманням копії судового рішення і ця обставина може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подано        10 листопада 2017 року.
Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вказав, що заявником не вказано поважних причин неможливості звернутись до суду апеляційної інстанції із поданою скаргою протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення суду першої інстанції. 
Процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд знайде підстави для його поновлення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене. 
Враховуючи, що із заявою про отримання копії рішення суду першої інстанції заявник звернулась 11 жовтня 2017 року, а повний текст судового рішення отримала 25 жовтня 2017 року, апеляційна скарга, яку було подано               10 листопада 2017 року, є такою, що подана поза межами десятиденного строку з моменту отриманого копії повного рішення суду.
Апеляційний суд правильно визначив, що заявником не вказано поважних причин неможливості звернутись до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою до закінчення процесуального строку, передбаченого на апеляційне оскарження (до 04 листопада 2017 року), не наведено обґрунтованих причин, які б унеможливлювали дотримання строків, передбачених ЦПК України, 2004 року, для звернення із апеляційною скаргою.
В ухвалі від 23 листопада 2017 року суд апеляційної інстанції запропонував заявнику навести причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема повідомити суд, які обставини унеможливили подання апеляційної скарги в строк до 04 листопада 2017 року. Однак, заявник не навела причин пропуску строку на апеляційне оскарження (з 04 листопада по 10 листопада 2017 року).
Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може вважатись порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, апеляційний суд вірно вказав про відсутність правових підстав для поновлення заявнику строку на апеляційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня           2017 року, оскільки ОСОБА_2 не повідомила суд про причини пропуску строку на апеляційне оскарження з 04 листопада по 10 листопада                  2017 року.
За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо можливості поновлення процесуального строку.
Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 січня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді | О. В. Білоконь
| Б. І. Гулько
| Є. В. Синельников
| С. Ф. Хопта