Постанова
Іменем України
 
27 лютого 2019 року
м. Київ
 
справа № 341/10/15-ц
провадження № 61-29740св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,                
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_3,
відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»,
третя особа -  ОСОБА_4    
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року у складі судді Мули О. Д. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Василишин Л. В., Максюти І. О.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі -ПрАТ «СК «УНІКА») страхове відшкодування у розмірі 127 234,00 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що 16 липня 2014 року на автодорозі Галич - Цвітова сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі належного на праві власності ОСОБА_4 автомобіля «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер НОМЕР_1, під його (позивача) керуванням, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області                              від 13 серпня 2014 року провадження про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно нього (позивача) закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На час скоєння ДТП автомобіль «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер НОМЕР_1, був застрахований на підставі укладеного між                     ОСОБА_4 та ПрАТ СК «УНІКА» договору комплексного страхування на транспорті 13 березня 2014 року № 763249-02-09-01. 
Зазначав, що він виконав усі необхідні дії, передбачені у разі настання страхового випадку, зокрема, надав страховику інформацію про страховий випадок, його причини та наслідки, про характер збитків, надав для огляду пошкоджений автомобіль, погодив місце, час огляду аварійним комісаром та експертом.
02 вересня 2014 року подав заяву з необхідними документами про страхове відшкодування.
Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, замовленого ним з власної ініціативи, розмір завданої пошкодженням автомобіля майнової шкоди становить 127 234,00 грн.
Посилаючись на те, що відповідач сплатив йому лише суму 14 815,67 грн, яка не відповідає вартості відновлювального ремонту, просив позов задовольнити. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області                               від 12 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_3                               112 418,33 грн страхового відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті  від 13 березня 2014 року                    № 010036/4002/0000782, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_4
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив із того, що погоджена дійсна вартість автомобіля станом на час укладення договору страхування не може бути взята за основу при визначенні вартості відновлювального ремонту на час ДТП та розміру заподіяного майнового збитку.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 червня                  2017 року рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Короткий зміст касаційної скарги
У липні 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» подало касаційну скаргу до  Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову в позові.
Скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.
Суди здійснили розрахунок суми страхового відшкодування всупереч умовам договору страхування, укладеному між сторонами. Зокрема, при розрахунку суми страхового відшкодування суди взяли до уваги не страхову суму, виходячи з якої страхувальником спачувався страховий платіж, а ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП.
ОСОБА_3 подав заперечення, в яких просив залишити без без змін оскаржувані судові рішення як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року                   № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 341/10/15-ц передано до Касаційного цивільного суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.
Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
У частині першій статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору  на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Суди встановили, що 16 липня 2014 року на автодорозі Галич - Цвітова за участі належного на праві власності ОСОБА_4 автомобіля «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер  НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, сталася ДТП, унаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області                              від 13 серпня 2014 року провадження про адміністративне правопорушення, передбачене статтею124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього адміністративного правопорушення.
На час скоєння ДТП автомобіль «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер  НОМЕР_1, був застрахований на підставі укладеного 13 березня 2014 року між ОСОБА_4 та ПрАТ СК «УНІКА» договору комплексного страхування на транспорті № 763249-02-09-01. 
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 26 липня 2016 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (виходячи з ринкової вартості автомобіля в цінах станом на 16 липня                   2014 року 320 937,21 грн) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані після ДТП становить 259 726,73 грн, вартість залишків - 143 575,38 грн, вартість майнового збитку власника автомобіля в цінах станом на 16 липня                    2014 року - 177 362,48 грн.
Спір, що виник між сторонами, стосується стягнення страхового відшкодування, відповідно до умов договору комплексного страхування на транспорті, укладеного 13 березня 2014 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_4 
Звертаючись до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування на свою користь, ОСОБА_3 посилався на те, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 липня 2014 року,  автомобіль марки «Volkswagen Passat СС», власником якого є ОСОБА_4, отримав механічні пошкодження. Під час ДТП транспортним засобом на законних підставах, зокрема, на підставі довіреності, керував він - ОСОБА_3
Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. 
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов'язана діяти в його інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Наведене свідчить, що представник за довіреністю повинен діяти виключно в межах наданих йому повноважень.
Відповідно до довіреності, виданої ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3 26 лютого 2013 року з терміном дії до 26 лютого 2023 року, останній від імені довірителя має право представляти його інтереси у будь-яких установах, організаціях та підприємствах, незалежно від їх організаційної форми та підпорядкованості, з питань, які будуть стосуватися експлуатації та розпорядження від його імені та в його інтересах належним йому автомобілем марки «Volkswagen Passat СС».
Тобто, на підставі цієї довіреності ОСОБА_3 може діяти лише в інтересах ОСОБА_4, а не від власного імені.
Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, задовольняючи позов ОСОБА_3, який звернувся до суду за захистом порушеного права від власного імені, а не від імені власника пошкодженого майна, та стягуючи страхове відшкодування на його користь, не звернув увагу на те, що він не є особою, права та інтереси якої порушено ПрАТ «СК «Уніка». ОСОБА_3 не є ні страхувальником, ні вигодонабувачем.
Між тим, сам власник транспортного засобу залучений до участі у справі лише в якості третьої особи.
Оскільки судові рішення судів попередніх інстанцій постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки ПрАТ «СК «УНІКА» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 235,60 грн та за подання касаційної скарги у розмірі 1 350,00 грн, тому з позивача на його користь підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.
Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області                       від 13 червня 2017 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», третя особа: ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 235 гривень 60 копійок та за подачу касаційної скарги у розмірі 1 350 гривень.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | В. І. Крат
Судді: | Н. О. Антоненко     В. І. Журавель
| В. М. Коротун
| В. П. Курило