ПОСТАНОВА
Іменем України

14 березня 2019 року 
Київ
справа №569/16121/15-а
адміністративне провадження №К/9901/13374/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2016 року (суддя Першко О.О.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року (судді: Одемчук Є.В. (головуючий),          Бучик А.Ю., Майор Г.І.) у справі № 569/16121/15-а за позовом ОСОБА_4 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, Рівненська митниця ДФС) про визнання протиправною та скасування постанови Рівненської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 19.11.2015 року № 0411/20405/15.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларант не має права змінювати шляхом доповнення чи поширювального тлумачення обсяг, зміст розділів, груп, товарних позицій та субпозицій, та зміна коду УКТЗЕД декларантом в такому випадку повинна бути обґрунтованою та підтверджуватись встановленими характеристиками товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами УКТЗЕД, тому при відсутності таких відомостей, позивачем вірно було визначено код    УКТЗЕД    у відповідності з кодом, визначеним в інвойсі № 215102976 від 04/08/2015 та експортній декларації країни-відправника товару для механічного сита для муки і цукру DELICIA-7223930000, для пристосування для економії води біле/хром - 8481805900. Крім того, позивач зазначив, що умислу щодо зазначення в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів із такими відомостями з метою звільнення від сплати податків і зборів або зменшення їх розміру у позивача не було, а факту подання недостовірних документів чи недостовірної інформації, а також ненадання всієї наявної у декларанта інформації - не виявлено.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Рівненської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 від 19.11.2015                      № 0411/20405/15.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючим органом всупереч вимог законодавства було прийнято оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відповідачем при прийнятті рішення не було досліджено об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого    статтею 485 Митного кодексу України, не було враховано обставини, що мають значення для прийняття рішення, тоді як у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, зокрема умисел на зазначення в митній декларації неправдивих відомостей, щодо звичайного торговельного опису, коду товару згідно УКТЗЕД та ставок ввізного мита.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій Рівненська митниця ДФС подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 19 листопада 2015 року в.о. начальника Рівненської митниці ДФС Глівчуком О.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0411/20405/15, відповідно до якої ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених    статтею 485 Митного кодексу України, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 7    599,93 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності є заявлення неправдивих відомостей щодо звичайного торговельного опису, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, коду товару за УКТЗЕД та ставки ввізного мита    Митного тарифу України    на товар «пристосування для економії води», коду товару за УКТЗЕД та ставки ввізного мита    Митного тарифу України    на товар «вироби столові, кухонні побутові, з нержавіючої сталі: механічне сито для муки і цукру DELICIA», як підстави для зменшення розміру митних платежів в сумі 2 533,31 грн, в тому числі ввізного мита на 2 111,09 грн, та зменшення розміру податку на додану вартість на 422,22 грн, тобто вчинення дій спрямованих на зменшення розміру сплати митних платежів, внаслідок заявлення неправдивих даних у митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів. В обґрунтування вчинення порушення митний орган вказує, що у графі 31 митної декларації на товар № 2 серед решти асортименту заявлено «вироби столові, кухонні побутові, з нержавіючої сталі: - механічне сито для муки і цукру DELICIA - 192 шт. в 4 картонних коробках», фактурною вартістю 700,80 доларів США, митна вартість якого становить 15 214,78 грн. У графі 33 митної декларації на даний товар позивач заявив код товару згідно УКТЗЕД - 7323930000, у графі 47 митної декларації - ставку ввізного мита 5 % згідно    Митного тарифу України. Разом з тим, у графі 31 митної декларації позивач заявив характеристики товару, які мають вплив на його класифікацію та вказують на ймовірність декларування за іншим кодом УКТЗЕД, ніж заявлений, оскільки товар є механічним ситом, тобто в ньому присутній механізм, що функціонально відносить товар до іншої товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД.
У графі 31 митної декларації на товар № 19 заявлено «пристосування для економії води,  біле - 432 шт. в 3 картонних коробках, пристосування для економії води, хром - 432 шт. в 3 картонних коробках», фактурною вартістю 959,04 доларів США, митною вартістю                   20 774,67 грн. У графі 33 митної декларації на даний товар позивач заявив код товару згідно УКТЗЕД - 8481805900, у графі 47 митної декларації - ставку ввізного мита 0 % згідноМитного тарифу України. У графі 31 митної декларації позивачем не було заявлено точні характеристики товару, що дають змогу класифікувати його згідно УКТЗЕД і разом з тим однозначно віднести товар до заявленої товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД.
Під час митного огляду товару, встановлено ряд невідповідностей щодо опису заявлених за митними деклараціями товарів, результати якого відображено в Акті про проведення митного огляду від 06.08.2015 за митною декларацією № 204050000/2015/013864. Враховуючи встановлені невідповідності під час митного огляду товарів, направлено запит № 8 від 06.08.2015 до спецпідрозділу митниці для розгляду питання щодо класифікації товарів, зокрема товару № 2 та № 19 за митною декларацією. Спецпідрозділом Рівненської митниці ДФС винесено класифікаційне рішення про визначення коду товару від 07.08.2015 № КТ-204000008-0009-2015, на підставі якого змінено опис та коди заявлених товарів № 2 та № 19 за митною декларацією. В результаті проведеної класифікації товарів згідно вказаного рішення, змінено код товару № 2 «вироби столові, кухонні побутові, з нержавіючої сталі: - механічне сито для муки і цукру DELICIA» з 7323930000 (ставка ввізного мита - 5%    Митного тарифу України) на 8210000000 (ставка ввізного мита - 10%    Митного тарифу України) згідно УКТЗЕД, а код товару № 19 «пристосування для економії води» з 8481805900 (ставка ввізного мита - 0%    Митного тарифу України) на 3922900000 (ставка ввізного мита - 6,5%    Митного тарифу України) згідно УКТЗЕД. При цьому було змінено опис товару № 19 за митною декларацією у якому зазначено матеріал виготовлення товару.
Відповідно до розрахунку митних платежів від 03.09.2015 № 908/17-70-61- 52 на дату подання митної декларації № 204050000/2015/013864 від 06.08.2015 року на заявлені товари, з урахуванням Рішення про визначення коду товару № КТ-204000008-0009-2015 від 07.08.2015, додатково підлягали сплаті до Державного бюджету України митні платежі у сумі 2 533,31 грн, у тому числі мита - 2 111,09 грн, податку на додану вартість - 422,22 грн, внаслідок невірно заявлених особою уповноваженою на декларування ОСОБА_4 кодів товарів за УКТЗЕД та ставок ввізного мита згідно    Митного тарифу України.
Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконання зовнішньоекономічного контракту № 2/2015 від 19.03.2015 року, укладеного між компанією ТЕSСОМА s.r.о. та ТОВ «БЕРКАТ-А» на митну територію України в адресу ТОВ «БЕРКАТ-А» поставлено товари «Інструменти ручні побутові, вироби, посуд та прибори кухонні, столові, тощо». 6 серпня 2015 року особою уповноваженою на декларування, директором ТзОВ фірма «Рівне-ДЕК» ОСОБА_4 в митний пост «Рівне-центральний» Рівненської митниці ДФС для цілей митного оформлення вищевказаних товарів, подано в електронному вигляді митну декларацію №204050000/2015/013864. Разом з митною декларацією позивач до митного оформлення подав: комерційні інвойси № 215102976 та № 215102977 від 04.08.2015, зовнішньоекономічний контракт № 2/2015 від 19.03.2015, міжнародну товаротранспортну накладну СМR А № 0000118 від 04.08.2015, декларації країни експорту № 15СZ6400002D4VGWE5 та № 15СZ6400002ВDDALR6 від 04.08.2015, сертифікат про походження товару № 731480 від 04.08.2015, лист експортера б/н від 06.08.2015, рахунок-фактуру (на перевезення товару) № 106 від 06.08.2015, довідку про надання транспортних послуг вих. № 48 від 05.08.2015.
Під час митного огляду товару, встановлено ряд невідповідностей щодо опису заявлених за митною декларацією товарів, а тому за відповідним запитом спецпідрозділом Рівненської митниці ДФС винесено класифікаційне рішення про визначення коду товару від 07.08.2015 № КТ-204000008-0009-2015, на підставі якого змінено опис та коди заявлених товарів № 2 та № 19 за митною декларацією. Як слідує з протоколу про порушення митних правил №0411/20405/15 від 09.09.2015 року позивачем не взято до уваги заявлені в товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі № 215102976 від 04.08.2015 опис товару «механічне сито для муки і цукру DELICIA», що вказує на приналежність товару для пристроїв ручних механічних масою 10 кг або менше для приготування, оброблення або подання харчових продуктів чи напоїв, для подальшої класифікації згідно УКТЗЕД. Крім цього, позивачем не враховано недостатній опис товару «пристосування для економії води» для його подальшої класифікації згідно УКТЗЕД. При класифікації товару «пристосування для економії води» позивач володів інформацією про товар, яку він використовував з каталогу продавця, зокрема щодо матеріалу з якого виготовлений товар, однак не заявив її в графі 31 митної декларації.
Позивач при оформленні митної декларації № 204050000/2015/013864 від 06.08.2015, в тому числі при зазначенні в графі 33 митної декларації на товар № 2 коду товару згідно УКТЗЕД, в графі 31 митної декларації на товар № 19 характеристик товару та в графі 33 коду товару виходив з даних, що містились в товаросупровідних документах від продавця товару, зокрема згідно інвойсу № 215102976 від 04.08.2015, експортної декларації країни-відправника № 15CZ6400002D4VGWE5, митний код товару на механічне сито для муки і цукру DELICIA    - 7323930090, на пристосування для економії води біле/хром - 8481805990. На підставі інформації з каталогу виробника (фотографій та опису) було встановлено технічні характеристики товару, принцип роботи та матеріал виготовлення. Таким чином з характеристик товару, наданих його виробником, а також тих характеристик, даних, які містилися у товаросупровідних документах, позивач визначив коди за УКТЗЕД. Факту подання недостовірних документів чи недостовірної інформації, а також ненадання всієї наявної у позивача інформації не встановлено.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем при поданні митної декларації та оформленні коду товару за УКТЗЕД та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 485 Митного кодексу України щодо підстав для адміністративної відповідальності особи за вчинення дій спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також того, що позивачем до суду першої та апеляційної інстанції не було надано жодних доказів порушення посадовими особами контролюючого органу його майнових прав та норм матеріального і процесуального права під час проведення митних процедур.
8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.
9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Частини п'ята, шоста статті 69.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень    УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються     органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.
10.2. Частина перша статті 266.
Декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та    Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до    розділу X    цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
10.3. Частина перша статті 485.
Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з    УКТЗЕД    та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
10.4. Частина перша статті 486.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
10.5. Частина перша статті 489.
Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
10.6. Стаття 531.
Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
13. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що контролюючий орган приймаючи постанову в справі про порушення митних правил від 19.11.2015 року     № 0411/20405/15, діяв всупереч та не у відповідності до наданих йому законодавством повноважень.
У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що контролюючим органом при прийнятті рішення не було враховано обставини, що мають значення для прийняття постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил в порядку передбаченому частиною першою статті 485 Митного кодексу України, а також не було досліджено об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого    вказаною статтею Митного кодексу України. Як обґрунтовано зазначили суди першої та апеляційної інстанції, посилання контролюючого органу на те, що до подання митної декларації він не скористався наданим йому правом на проведення фізичного огляду товару з метою визначення точних відомостей про товари є безпідставним, оскільки зазначені дії не відносяться до встановлених статтею 266 Митного кодексу України обов'язків декларанта, а визначені в якості його права, з врахуванням можливості виникнення складних випадків, як, зокрема, передбачено частинами п'ятою та шостою статті 69 Митного кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, зокрема умисел на зазначення в митній декларації неправдивих відомостей, щодо звичайного торговельного опису, коду товару згідно УКТЗЕД та ставок ввізного мита. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що факту подання недостовірних документів чи недостовірної інформації, а також ненадання всієї наявної у позивача інформації не виявлено, тоді як позивачем разом з митною декларацією до митного оформлення було подано: комерційні інвойси № 215102976 та № 215102977 від 04.08.2015, зовнішньоекономічний контракт № 2/2015 від 19.03.2015, міжнародну товаротранспортну накладну СМR А № 0000118 від 04.08.2015, декларації країни експорту №15СZ6400002D4VGWE5 та № 15СZ6400002ВDDALR6 від 04.08.2015, сертифікат про походження товару №731480 від 04.08.2015, лист експортера б/н від 06.08.2015, рахунок-фактуру (на перевезення товару) № 106 від 06.08.2015, довідку про надання транспортних послуг вих. № 48 від 05.08.2015.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
14. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року слід залишити без задоволення.
15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
16. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі № 569/16121/15-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду