Постанова  
Іменем  України
 
20 лютого 2019 року
м. Київ
 
справа № 554/6349/16-ц
провадження № 61-25096св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідачі: управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчий комітет Полтавської міської ради, Полтавська міська рада, комунальний заклад «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області»,
третя особа - управління Державної казначейської служби у м. Полтава Полтавської області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2016 року 
у складі судді Тімошенко Н. В. та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчого комітету Полтавської міської ради (далі - ВК Полтавської міської ради), Полтавської міської ради, комунального закладу «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області» (далі - КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області»), третя особа - управління Державної казначейської служби у м. Полтава Полтавської області, про встановлення факту укладення трудового договору на невизначений строк, визнання недійсним контракту та додаткової угоди до контракту, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 07 липня 2010 року його було прийнято на посаду директора Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради та з ним управлінням освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради було укладено контракт з 07 липня 
2010 року до 06 липня 2011 року, термін дії якого додатковою угодою 
від 06 травня 2011 року продовжено до 30 червня 2014 року.
06 червня 2014 року з ним було укладено контракт до 30 червня 2015 року та додатковою угодою від 30 квітня 2015 року термін дії цього контракту було продовжено до 30 червня 2016 року. Наказом управління освіти ВК Полтавської міської ради від 03 червня 2016 року № 198-в/тм йому було надано відпустку тривалістю 56 днів з 13 червня 2016 року до 09 серпня 2016 року з наступним звільненням в останній день відпустки. При цьому заяви про звільнення він не писав, а подав заяву про надання відпустки.
Наказом від 06 червня 2016 року управління освіти ВК Полтавської міської ради № 488-к його звільнено з посади директора КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області» у зв'язку із закінченням строку дії контракту згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП України 09 серпня 2016 року на підставі додаткової угоди від 30 квітня 2015 року до контракту від 06 червня 
2014 року.
ОСОБА_4 посилався на те, що вищевказані накази не відповідають вимогам законодавства, а перебування з ним у трудових відносинах на підставі трудового контракту є незаконним, оскільки укладення трудових контрактів передбачено лише з керівниками навчальних закладів, що є загальнодержавною власністю. Крім того, це не передбачено статутом навчального закладу.
Оскільки умови трудового контракту від 06 червня 2014 року та додаткової угоди до нього від 30 квітня 2015 року погіршують його становище порівняно з чинним законодавством, то, згідно зі статтею 9 КЗпП України, він є недійсним. Датою його звільнення згідно наказів є 
09 серпня 2016 року, у той час, як трудовий контракт закінчився 30 червня 2016 року, тому трудові відносини між ним та управлінням освіти ВК Полтавської міської ради тривають, а, зазначивши в наказі №198-в/тм 
від 03 червня 2016 року, що йому було надано відпустку за робочий рік 
з 07 липня 2015 року до 06 липня 2017 року, управління освіти ВК Полтавської міської ради тим самим вказало, що продовжило з ним трудові відносини.
Неправомірними діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, оскільки він зазнав глибоких моральних страждань та був позбавлений засобів для існування, йому довелося докладати додаткових зусиль для відновлення свого стану.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просив суд визнати контракт з директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області від 06 червня 2014 року, який було укладено між ним та управлінням освіти ВК Полтавської міської ради, недійсним. Визнати додаткову угоду до контракту з директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області від 06 червня 2014 року про продовження дії терміну контракту від 30 квітня 2015 року, яку було укладено між ним та управлінням освіти ВК Полтавської міської ради, недійсною. Визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу управління освіти ВК Полтавської міської ради № 198-в/тм від 03 червня 2016 року в частині звільнення директора КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області» ОСОБА_4 в останній день відпустки. Визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу управління освіти ВК Полтавської міської ради № 488-к від 06 червня 2016 року, яким його було звільнено з посади директора КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області». Поновити його на посаді директора КЗ «Полтавська спеціалізована школа 
І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області». Визнати факт, що між директором КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області» ОСОБА_4 та управлінням освіти ВК Полтавської міської ради було укладено трудовий договір на невизначений строк. Стягнути з ВК Полтавської міської ради, Полтавської міської ради, Управління освіти ВК Полтавської міської ради на його користь 50 тис. грн моральної шкоди.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_4 було відомо або повинно було бути відомо про порушення його права на укладення контракту 
06 червня 2014 року з моменту його укладення, а  тому він пропустив строки,визначені статтею 233 КЗпП України, на звернення з цим позовом до суду Позивачем не надано доказів, що саме дії відповідачів спричинили негативні наслідки у вигляді моральних страждань чи іншу шкоду здоров'ю позивачу, втрати нормальних життєвих зв'язків та необхідності додаткових зусиль для організації свого життя.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем копії наказу про звільнення, а трудову книжку ним було отримано 09 серпня 2016 року, то початок перебігу місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною першою статті 233 КЗпП України, у цьому разі для працівника має починатися з дня видачі останньому трудової книжки.
Звільнення ОСОБА_4 проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки управління освіти ВК Полтавської міської ради за обсягом делегованих повноважень наділено правом визначення форми та умов договору з керівником цього закладу, у тому числі шляхом укладення контракту, що також не суперечить нормам трудового законодавства та відповідає положенням Закону України «Про освіту». Окрім того, позивач не заперечував оформлення з ним трудових відносин саме шляхом укладення контракту.Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, що діями відповідачів йому спричинені негативні наслідки, моральні страждання чи інша шкода його здоров'ю, втрату нормальних життєвих зв'язків, які б свідчили про заподіяння йому моральної шкоди, окрім того, ця вимога є похідною від вимог про встановлення порушень норм трудового законодавства, якого роботодавцем допущено не було.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.  
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
15 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди при вирішенні справи не застосували статтю 39-1 КЗпП України, відповідно до вимог якої працівник повинен бути звільнений в останній день строку дії контракту. Оскільки трудовий контракт закінчився 30 червня 2016 року, але управління освіти ВК Полтавської міської ради продовжило дію контракту, так як датою звільнення ОСОБА_4 є 09 серпня 2016 року, то між ним та управлінням освіти продовжували тривати трудові відносини. Крім того, ОСОБА_4 не виявляв бажання отримання відпустки з наступним звільненням та не давав згоди управлінню освіти ВК Полтавської міської ради на продовження дії трудового контракту на час відпустки, що суперечить положенню статті 3 Закону України «Про відпустки».  
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України надійшло заперечення управління освіти ВК Полтавської міської ради на касаційну скаргу ОСОБА_4 у якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, суди дійшли вірного висновку про те, що звільнення позивача відбулося у встановленому законодавством порядку. 
У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України надійшло заперечення Полтавської міської ради на касаційну скаргу ОСОБА_4 у якому зазначено, що власник комунального навчального закладу має право на визначення форми та умов договору з керівником цього закладу, у тому числі шляхом укладення контракту. Безстрокове продовження трудових відносин з ОСОБА_4, як директором школи, не відбулося. Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про відпустки» йому було надано відпустку із його наступним звільненням у зв'язку із закінченням строку контракту. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до наказу управління освіти ВК Полтавської міської ради 
від 07 липня 2010 року № 435-к «Про прийняття ОСОБА_4» прийнято ОСОБА_4 на посаду директора Полтавської спеціалізованої школи 
І-ІІІ ступенів № 3 на умовах контракту з 07 липня 2010 року до 06 липня 
2011 року у порядку переведення з посади вчителя англійської мови Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 29 (а. с. 99, т. 1).
07 липня 2010 року між управлінням освіти ВК Полтавської міської ради в особі заступника начальника управління освіти ОСОБА_5 та 
ОСОБА_4 укладено контракт, згідно з яким ОСОБА_4 приймається на посаду директора Полтавської спеціалізованої школи 
І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області з 07 липня 2010 року до 06 липня 2011 року (а. с. 6-13, т. 1).
06 травня 2011 року між управлінням освіти ВК Полтавської міської ради в особі начальника управління ОСОБА_6 та ОСОБА_4, директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області, було укладено додаткову угоду до контракту 
від 07 липня 2010 року з директором Полтавської спеціалізованої ніколи 
І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області, про продовження терміну дії контракту (а. с. 14, т. 1).
Згідно з пунктом 1 вказаної додаткової угоди від 06 травня 2011 року термін дії контракту від 07 липня 2010 року, укладеного між управлінням освіти ВК Полтавської міської ради ОСОБА_4, директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3, продовжено до 30 червня 
2014 року.
23 червня 2011 року директором Полтавської спеціалізованої ніколи І-ІІІ ступенів № 3 ОСОБА_4 було подано заяву на ім'я начальника управління освіти ВК Полтавської міської ради ОСОБА_6 про продовження йому терміну дії контракту на посаді директора Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 до 30 червня 2014 року 
(а. с. 112, т. 1).
Згідно з наказом управління освіти ВК Полтавської міської ради 
від 06 липня 2011 року № 471-к «Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_4» продовжено термін дії контракту з ОСОБА_4, директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3, 
до 30 червня 2014 року (а. с. 111, т. 1).
06 червня 2014 року ОСОБА_4 було подано заяву на ім'я начальника управління освіти ВК Полтавської міської ради ОСОБА_7 щодо продовження терміну дії контракту на посаді директора Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 до 30 червня 2015 року 
(а. с. 110, т. 1).
Згідно з наказом управління освіти ВК Полтавської міської ради 
від 06 червня 2014 року № 359-к «Про продовження терміну дії контракту ОСОБА_4» продовжено термін дії контракту з ОСОБА_4, директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3, 
до 30 червня 2015 року, викладено контракт у новій редакції.
06 червня 2014 року між управлінням освіти ВК Полтавської міської ради в особі начальника управління ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було укладено контракт, згідно з яким ОСОБА_4 продовжує працювати на посаді директора Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області до 30 червня 2015 року 
(а. с. 16-22, т. 1). Вказаний контракт було підписано ОСОБА_4 Згідно з пунктом 6 цього контракту, він діє з 01 липня 2014 року до 30 червня 
2015 року та пунктом 5.2, підпункт А, встановлено, що цей контракт припиняє свою дію, зокрема, після закінчення строку контракту.
30 квітня 2015 року між управлінням освіти ВК Полтавської міської ради в особі начальника управління ОСОБА_7 та ОСОБА_4, директором КЗ «Полтавська спеціалізована школа I-III ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області» укладено додаткову угоду до контракту з директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів 
№ З Полтавської міської ради Полтавської області від 06 червня 2014 року про продовження терміну дії контракту (а. с. 24, т. 1).
Згідно з пунктом 1 вказаної додаткової угоди термін дії контракту 
від 06 червня 2014 року, укладеного між Управлінням освіти ВК Полтавської міської ради та ОСОБА_4, директором Полтавської спеціалізованої школи I-III ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області, продовжено до 30 червня 2016 року.
18 червня 2015 року директором Полтавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 ОСОБА_4 було подано заяву на ім'я начальника Управління освіти ВК Полтавської міської ради ОСОБА_7 щодо продовження терміну дії контракту на займаній посаді до 30 червня 
2016 року (а. с. 108, т. 1).
Відповідно до наказу управління освіти ВК Полтавської міської ради 
від 30 червня 2015 року № 560-к «Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_4» продовжено термін дії контракту з ОСОБА_4, директором КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області» до 30 червня 2016 року. 
З указаним контрактом було ознайомлено ОСОБА_4, що засвідчується його власноручним підписом.
03 червня 2016 року управлінням освіти ВК Полтавської міської ради видано наказ №198-в/тм «Про надання щорічної основної відпустки з наступним звільненням ОСОБА_4», згідно з яким надано 
ОСОБА_4, директору КЗ «Полтавська спеціалізована школа 
І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області», щорічну відпустку за робочий рік з 07 липня 2015 року до 06 липня 2016 року тривалістю 56 календарних днів з 13 червня 2016 року до 09 серпня 
2016 року з наступним звільненням в останній день відпустки. На зазначеному наказі міститься підпис ОСОБА_4 про ознайомлення з ним та проставлена дата ознайомлення - 07 липня 2016 року (а. с. 197, т. 1).
06 червня 2016 року управлінням освіти ВК Полтавської міської ради видано наказ № 488-к «Про звільнення ОСОБА_4», відповідно до якого звільнено ОСОБА_4 з посади директора КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №3 Полтавської міської ради Полтавської області» у зв'язку із закінченням строку дії контракту згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП України 09 серпня 2016 року. На цьому наказі міститься підпис ОСОБА_4 про ознайомлення з ним та проставлена дана ознайомлення - 07 червня 2016 року (а. с. 198, т. 1).
Згідно з листом управління освіти ВК Полтавської міської ради 
від 07 червня 2016 року № 01-09-01-33/2138, адресованого директору 
КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області» ОСОБА_4 повідомлено про видачу наказів від 03 червня 2016 року № 198-в/тм «Про надання щорічної основної відпустки з наступним звільненням ОСОБА_4» та від 06 червня 
2016 року № 488-к «Про звільнення ОСОБА_4», та про факт звільнення 09 серпня 2016 року (а. с. 199, т. 1).
07 червня 2016 року головним спеціалістом відділу загальної середньої, дошкільної та спеціальної освіти управління освіти ОСОБА_8, виконуючою повноваження головного спеціаліста відділу загальної середньої, дошкільної та спеціальної освіти управління освіти ОСОБА_9, провідним фахівцем міського методичного кабінету управління освіти 
ОСОБА_10 складено акт про те, що ОСОБА_4, директор КЗ «Полтавська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 3 Полтавської міської ради Полтавської області», 07 червня 2016 року об 11 год. 20 хв. в присутності ОСОБА_10, провідного фахівця міського методичного кабінету управління освіти, ОСОБА_9, виконувача повноважень головного спеціаліста відділу загальної середньої, дошкільної та спеціальної освіти, отримав від ОСОБА_8, головного спеціаліста відділу загальної середньої, дошкільної та спеціальної освіти управління освіти, лист управління освіти від 07 червня 2016 року № 01-09-01-33/2138 «Щодо звільнення» та засвідчив цей факт своїм підписом (а. с. 200, т. 1).
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої, другої статті 20 Закону України «Про освіту» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) навчальний заклад очолює його керівник (завідуючий, директор, ректор, президент тощо). Керівники навчальних закладів, що є комунальною власністю, призначаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, відповідними обласними, міськими, районними органами управління освітою за попереднім погодженням з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Згідно з частиною третьої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом.
За змістом частини першої статті 26 Закону України «Про загальну середню освіту» трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки та відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення й організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.
За змістом частини третьої статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки ОСОБА_4 погодився з умовами контракту від 06 червня 2014 року та додаткової угоди до нього від 30 квітня 2015 року, строк дії яких закінчився 30 червня 2016 року, припинення трудових відносин між управлінням освіти ВК Полтавської міської ради та ОСОБА_4 відповідає вимогам закону. Звільнення ОСОБА_4 проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки управління освіти ВК Полтавської міської ради за обсягом делегованих повноважень наділено правом визначення форми та умов договору з керівником цього закладу, у тому числі шляхом укладення контракту, що також не суперечить нормам трудового законодавства та відповідає положенням Закону України «Про освіту». Окрім того, сторонами контракту обумовлено та позивач не заперечував щодо оформлення з ним трудових відносин саме шляхом укладення контракту. 
Правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, що дії відповідачів спричинили йому негативні наслідки, моральні страждання чи іншу шкоду його здоров'ю, втрату нормальних життєвих зв'язків та необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, які б свідчили про заподіяння йому моральної шкоди, окрім того, ця вимога є похідною від вимоги про встановлення порушення норм трудового законодавства при його звільненні, а оскільки таких обставин судом встановлено не було, тому зазначена позовна вимога також є необґрунтованою.
Доводи касаційної скарги про те, що оскільки трудовий контракт закінчився 30 червня 2016 року, управління освіти ВК Полтавської міської ради звільнило ОСОБА_4 09 серпня 2016 року, то між ним та управлінням освіти продовжувались трудові відносини є необґрунтованими, оскільки на час закінчення строку дії контракту ОСОБА_4 перебував у відпустці, а тому, з огляду на положення частини третьої статті 40 КЗпП України, його звільнення у цей час було неможливим. Звільнення ОСОБА_4 в останній день відпустки, а саме з 09 серпня 2016 року відповідає вимогам закону та не свідчить про факт продовження з ним трудових відносин.
Інші наведені у касаційній скарзі позивача доводи є аналогічними із доводами його апеляційної скарги, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта 
О. В. Білоконь
Є. В. Синельников