ПОСТАНОВА
Іменем України

28 березня 2019 року 
Київ
справа №813/2842/17
адміністративне провадження №К/9901/55174/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
за участю секретаря Горбатюка В.С.
                  представників позивача - Назарка А.Р., Козія А.В.
                  представників відповідача - Бикова В.А., Андріїва М.В., Костки Л.М.
касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області 
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 (судді О.М. Гінда, В.В. Ніколін, А.І. Рибачук)
у справі № 813/2842/17 
за позовом Приватного підприємства «Вензель»
до Головного управління ДФС у Львівській області 
про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, - 

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року Приватне підприємство «Вензель»  (далі - позивач, ПП «Вензель») звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Львівській області), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.08.2017 № 0013831412, № 0013811412, № 0013801412. 
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 та задоволено позовні вимоги. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 та залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2017.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 у справі № 813/2927/17, отже на момент розгляду даної справи рішення суду першої інстанції не скасовано. Порядок зупинення реєстрації податкових накладних визначено в пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, який  набрав чинності з 01.04.2017. Зважаючи на те, що господарські операції, які охоплені періодом перевірки ПП «Вензель» здійснювалися в 2016 році, то податкові накладні, виписані за такими господарськими операціями, не могли бути заблоковані. Крім того, податковий орган посилається на кримінальне провадження № 42017000000000448 за фактом розтрати державного майна службовими особами ДП «Держвуглепостач», яким встановлено, що представниками комерційних структур спільно з посадовими особами ДП «Держвуглепостач» організовано схеми реалізації через вказане підприємство значних обсягів вугільної продукції на адреси кінцевих споживачів із заниженням його якісних характеристик та фактичного завищення вартості за рахунок використання підприємств посередників з подальшим переведенням в готівку та привласненням коштів. Також відповідач посилається на кримінальне провадження стосовно ПАТ «Дікергофф Цемент України», яке придбавало вугілля в ТОВ «Компанія «Енергопромгруп», яке в свою чергу було придбано в ПП «Вензель». Крім того, факт перевезення вугілля від ТОВ «Овекс Захід» до ПП «Вензель» не підтверджено залізничними накладними. Судом апеляційної інстанції не надано оцінки тому, що ПП «Вензель» та «ТОВ «Компанія «Енергопромгруп» є пов'язаними фірмами. Податковий орган посилається на безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ «Торгово-Інвестиційний центр «Україна-казахстан», ТОВ «Овекс-Захід», ТОВ «Перша трейдінгова компанія», ТОВ «Торговий Дім «Укрвугілля», ТОВ «Форум Трейдінг», посилаючись при цьому на аналіз податкової інформації з баз даних ЄРПН  податкового органу. Договори поруки ПП «Вензель» з ТОВ «Агромат-Інвест», ТОВ «Техпротект Плюс», ТОВ «Аква Маріс» укладені лише для заниження податкових зобов'язань. 
Позивач у відзиві на касаційну скаргу та в судовому засіданні проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржуване судове рішення законним, обґрунтованим, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Відповідач в судовому засіданні доводи касаційної скарги підтримав.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у Львівській області у період з 14.07.2017 по 20.07.2017 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «Вензель», за результатами якої 21.07.2017 складено акт № 1040/13-01-14-12/31144923 (далі - акт перевірки).

Згідно акта перевірки, відповідачем встановлено наступні порушення ПП «Вензель»:
- п. 3 П(С)БО 1; п. 5 П(С)БО 15 ПП «Вензель» завищено дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за 2016 рік на суму 39360625 грн, в результаті відсутності реального вчинення господарських операцій з ТЗОВ «Компанія «Енергопромгруп»;.
- п. 5, п. 6, п. 7, п. 11 П(С)БО 16 ПП «Вензель» завищено витрати за 2016 рік на суму 34150 015 грн, в результаті відсутності реального вчинення господарських операцій з ТзОВ «Торгово-інвестиційний центр «Україна-Казахстан», ТзОВ «Овекс-Захід», ТзОВ «Перша трейдінгова компанія», ТзОВ «Торговий Дім «Укрвугілля», ТзОВ «Форум Трейдінг»;
- п. 185.1 ст. 185; п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України ПП «Вензель» завищено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.04.2016 по 30.09.2016 в результаті відсутності реального вчинення господарських операцій з ТзОВ «Компанія «Енергопромгруп» на загальну суму 7872125 грн., в т.ч. за квітень 2016 року в сумі 286742 грн., за травень 2016 року в сумі 4088220 грн., за червень 2016 року в сумі 1068402 грн., за липень 2016 року в сумі 755878 грн., за серпень 2016 року в сумі 919739 грн., за вересень 2016 року в сумі 753144 грн;
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України ПП «Вензель» завищено податковий кредит з податку на додану вартість в результаті відсутності реального вчинення господарських операцій з ТзОВ «Торгово-інвестиційний центр «Україна-Казахстан», ТзОВ «Овекс-Захід», ТзОВ «Перша трейдінгова компанія», ТзОВ «Торговий Дім «Укрвугілля», ТзОВ «Форум Трейдін», на загальну суму 6808868 грн., в т.ч. за квітень 2016 року в сумі 166667 грн., за травень 2016 року в сумі 2724808 грн., за червень 2016 року в сумі 1 231672 грн., за липень 2016 року в сумі 1120734 грн., за серпень 2016 року в сумі 700000 грн., за вересень 2016 року в сумі 864987 грн;
- п. 3 П(С)БО 1; п. 5 П(С)БО 15 п. 5, п. 6, п. 7 П(С)БО 16; п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134; п. 135.1 ст. 135; п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу, ПП «Вензель» занижено податок на прибуток на загальну суму 1617681 грн., в тому числі: за 2016 рік - на суму 1617681 грн.;
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України ПП «Вензель» занижено податок на додану вартість на загальну суму 1776290 грн., в результаті завищення податку на додану вартість за травень 2016 року на суму 416990 грн., та заниження податку на додану вартість за червень 2016 року на суму 606289 грн., за липень 2016 року в сумі 749654 грн., за серпень 2016 року в сумі 12392 грн., за вересень 2016 року на суму 290046 грн., за жовтень 2016 року на суму 355942 грн., за листопад 2016 року на суму 168981 грн., за грудень 2016 року на суму 9976 грн.
За результатами перевірки та на підставі складеного акта перевірки, відповідачем 03.08. 2017 винесено податкові повідомлення-рішення:
- № 0013801412 про збільшення суми грошового зобов'язання ПП «Вензель» за податком на прибуток на загальну суму 2022101,00 грн, з яких 1617681,00 грн за податковими зобов'язаннями та 404420,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № 0013831412 відповідно до якого ПП «Вензель» зменшено на 7872125,00 грн суму податкового зобов'язання для цілей розділу V Податкового кодексу України та зменшено на 6808868,00 грн суму податкового кредиту за платежем податок на додану вартість;
- № 0013811412 про збільшення суми грошового зобов'язання ПП «Вензель» за податком на додану вартість, на загальну суму 2220363,00 грн, з яких 1776290,00 грн за податковими зобов'язаннями та 444073,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями. Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Суд першої інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з тих мотивів, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами, тому відсутні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень. 
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходив з такого.
Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України  передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, зокрема, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до п. 135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 Податкового кодексу з урахуванням положень Податкового кодексу.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку. 
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
Згідно матеріалів справи, ПП «Вензель» (покупець) укладено договір поставки вугілля від 06.05.2016 № 1/060516 - П з ТОВ «Торгово-інвестиційний центр «України-Казахстан» (постачальник).
Реальність господарських операцій з ТОВ «Торгово-інвестиційний центр «України-Казахстан» підтверджується наступними первинними документами: накладні, податкові накладні, залізничні накладні, акти приймання-передачі вугільної продукції, специфікаціями № 1 від 06.05.2016, № 2 від 01.11.2016.
Оплата здійснена підприємством у відповідності до банківських виписок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок з відображенням у бухгалтерському обліку.
Також, ПП «Вензель» (покупець) укладено договір поставки вугілля кам'яного від 20.04.2016 № 3/04/16 - П з ТОВ «Овест-Захід» (постачальник).
Реальність господарських операцій з ТОВ «Овест-Захід» підтверджується наступними первинними документами: накладні, податкові накладні, залізничні накладні, акти приймання-передачі вугільної продукції, специфікаціями № 1 від 20.04.2016, № 2 від 01.07.2016, № 3 від 01.08.2016, № 4 від 22.08.2016.
Оплата здійснена підприємством у відповідності до банківських виписок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок з відображенням у бухгалтерському обліку.
ПП «Вензель» (покупець) укладено договір поставки вугілля кам'яного від 21.04.2016 № 5/04 - з ТОВ «Перша трейдінгова компанія» (постачальник).
Реальність господарських операцій з ТОВ «Перша трейдінгова компанія» підтверджується наступними первинними документами: податкові накладні, залізничні накладні, акти приймання-передачі вугільної продукції, номенклатурною специфікацією № 1 від 12.05.2016 .
Оплата здійснена підприємством у відповідності до банківських виписок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок з відображенням у бухгалтерському обліку.
ПП «Вензель» (покупець) укладено договір поставки вугілля від 05.05.2016 № 1/05/16 П - з ТОВ «Торговий дім «Укрвугілля» (постачальник).
Реальність господарських операцій з ТОВ «Торговий дім «Укрвугілля» підтверджується наступними первинними документами: накладні, податкові та видаткові накладні, залізничні накладні, акти приймання-передачі вугільної продукції, специфікаціями № 1 від 05.05.2016, № 2 від 06.06.2016, № 3 від 01.08.2016, № 4 від 01.09.2016, № 5 від 03.10.2016, платіжними дорученнями.
Оплата здійснена підприємством у відповідності до банківських виписок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок з відображенням у бухгалтерському обліку.
ПП «Вензель» (покупець) укладено договір поставки вугілля від 01.04.2016 № 1/04/16 П - з ТОВ «Форум Трейдінг» (постачальник).
Реальність господарських операцій з ТОВ «Форум Трейдінг» підтверджується наступними первинними документами: накладні, податкові накладні, видаткові накладні, залізничні накладні, акти приймання-передачі вугільної продукції, специфікаціями № 1 від 08.04.2016, посвідченнями  про якість вугілля, відвантаженого споживачам.
Оплата здійснена підприємством у відповідності до банківських виписок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок з відображенням у бухгалтерському обліку.
Наявність цих документів не заперечується сторонами, як і оплата за поставлений товар про що зазначено в самому акті перевірки контролюючого органу.
У подальшому придбане вугілля від ТОВ «Торгово-інвестиційний центр «Україна-Казахстан», ТОВ «Овекс-Захід», ТОВ «Перша трейдінгова компанія», ТОВ «Торговий Дім «Укрвугілля», ТОВ «Форум Трейдінг» було використано в господарській операції ПП «Вензель», а саме реалізовано ТОВ «Компанія «Енергопромгруп» з квітня по вересень 2016 року, згідно укладеного договору поставки від 11.02.2016 № 1/02/16-Пс, що підтверджується накладними та податковими накладними.
Оплата ТОВ «Компанія «Енергопромгруп» здійснена у відповідності до банківських виписок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок з відображенням у бухгалтерському обліку
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Агромат-Інвест», ТОВ «Техпроект Плюс», ТОВ «Аква Маріс».

Між ТОВ   «Агромат-Інвест» та ПП «Вензель» укладено договори поруки від 01.04.2016 №   1/04-ФП, від 07.04.2016 № 2/04-ФП, від 22.04.2016 № 3/04-ФП, від 22.04.2016 №   4/04-ФП, від 05.05.2016 №   5/05-ФП, від 06.05.2016 №   6/05-ФП.
Згідно з даними договорами ТОВ «Агромат-Інвест» (Поручитель) з однієї сторони та ПП«Вензель» (Боржник) уклали договори поруки. На виконання зазначеного договору ТОВ  «Агромат-Інвест» та ПП «Вензель» підписано звіти Боржника, відповідно до яких ПП «Вензель» отримало вугілля, зокрема від ТОВ «Форум Трейдінг», ТОВ «Овекс-Захід», ТзОВ «Перша Трейдингова компанія», ТзОВ «Торговий дім «Укрвугілля», ТзОВ «Торгово-Інвестиційний центр «Україна-Казахстан».
На підставі зазначених звітів Боржника, між ТОВ   «Агромат-Інвест» та ПП «Вензель» підписано акти прийому-передачі виконаних робіт (послуг).
Між ТОВ  «Техпротект Плюс» та ПП   «Вензель» укладено договори поруки від 01.06.2016 №   2/06-ФП та додаткову угоду до цього договору від 30.09.2016 № 2, від 01.06.2016 №   3/06-ФП, від 24.06.2016 № 4/06-ФП, від 04.07.2016 №   1/07-ФП, від 18.07.2016 №   2/07-ФП, від 20.09.2016 № 1/09-ФП.
Згідно з даними договорами ТОВ   «Техпротект Плюс» (Поручитель) з однієї сторони та ПП «Вензель» (Боржник) уклали договори поруки. На виконання зазначених договорів ТОВ     «Техпротект Плюс» та ПП  «Вензель» підписано звіти Боржника, відповідно до яких ПП «Вензель» отримало вугілля, зокрема від ТОВ «Торговий дім «Укрвугілля», ТОВ «Овекс-Захід».
На підставі зазначених звітів Боржника, між ТОВ  «Техпротект Плюс» та ПП «Вензель» підписано акти прийому-передачі виконаних робіт (послуг).
Між ТОВ «Аква Маріс» та ПП   «Вензель» укладено договори поруки від 03.10.2016 №     2/10-ФП, від 03.10.2016 №   3/10-ФП, від 24.10.2016 № 4/10-ФП, від 15.11.2016 № 3/11-ФП, від 15.11.2016 №   2/11-ФП, від 01.11.2016 №   1/11-ФП.
Згідно з даними договорами ТОВ   «Аква Маріс»   (Поручитель) з однієї сторони та ПП «Вензель» (Боржник) уклали договори поруки. На виконання зазначеного договору ТОВ «Аква Маріс» та ПП   «Вензель» підписано звіти Боржника, відповідно до яких ПП «Вензель» отримало вугілля, зокрема від  ТОВ «Торговий дім «Укрвугілля», ТОВ «Торгово-Інвестиційний центр «Україна-Казахстан», ТОВ «Форум Трейдінг».
На підставі зазначених звітів Боржника, між ТОВ «Аква Маріс» та ПП «Вензель» підписано акти прийому-передачі виконаних робіт (послуг).
Оплата позивачем послуг згідно з договором поруки укладених з ТОВ «Агромат-Інвест», ТОВ «Техпротект Плюс» здійснена у відповідності до банківських виписок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок з відображенням у бухгалтерському обліку.
Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що укладення договору поруки не суперечить вимогам цивільного законодавства та має на меті забезпечити виконання зобов'язання шляхом залучення третьої особи - поручителя.
Повідомлення ПП «Вензель» поручителів про виконання зобов'язань, не може свідчити про не відображення реального надання послуг, оскільки неналежне дотримання вимог статті 557 Цивільного кодексу України, на яку посилається податковий орган як на підставу факту відсутності здійснення господарської операції, не є підставою для твердження щодо відсутності самої господарської операції, із врахуванням факту наявності належним чином оформлених первинних документів та досягнення законної мети їх здійснення для провадження господарської діяльності підприємства.
Аналіз ефективності витрат платника податку не належить до повноважень податкового органу. Витрати визначаються такими, що понесені в рамках господарської діяльності платника податків, якщо вони спрямовані на отримання платником позитивного економічного ефекту. 
Відповідач посилається на те, що порядок зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначено в пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, запроваджено Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII, що набрав чинності з 01.04.2017. Відтак, за твердженням податкового органу, посилання ТОВ «Львівська вугільна компанія» на неможливість реєстрації податкових накладних, виписаних на всіх контрагентів, через блокування їх реєстрації, є безпідставним, оскільки операції з ПП «Вензель» здійснювалися в 2016 році. Відтак, на думку податкового органу, за відсутності факту реєстрації податкових накладних ТОВ «Львівська вугільна компанія» відсутній і факт реалізації товару контрагентам позивача. В зв'язку з чим неможливо встановити походження товару. 
Разом з тим, походження товару в повній мірі підтверджується наявними в матеріалах справи залізничними накладними, що встановлено судом апеляційної інстанції. При цьому, податковий орган не спростовує наявність такого товару та подальшу його реалізацію позивачем. 
Щодо посилання відповідача на кримінальне провадження за фактом розтрати державного майна службовими особами ДП «Держвуглепостач», то колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено, що в рамках цього кримінального провадження встановлювалася нереальність господарських операцій, зокрема, позивача з його контрагентами чи фіктивність позивача чи його контрагентів.
Верховний Суд зазначає, що непідтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.
За умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.
За твердженням податкового органу реалізація вугільної продукції на адреси кінцевих споживачів здійснювалася із заниженням його якісних характеристик та завищенням вартості. Однак, з рішень судів попередніх інстанцій, як і з доводів касаційної скарги, не вбачається, що відповідачем доведено вказані обставини, а відтак суд вважає безпідставним посилання податкового органу на завищення вартості вугільної продукції.
Крім  того, реальність здійснення господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації з баз даних податкового органу. 
Таким чином, в матеріалах справи в повному об'ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами. Зазначені документи, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог  статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44, статті 201 Податкового кодексу України і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. Окремі дефекти таких первинних документів не можуть свідчити про нереальність господарських операцій, якщо з цих документів вбачається зміст та обсяг господарської операції.
Отже, фактичні обставини об'єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів, які складені на виконання умов викладених вище договірних відносин. 
Доводи касаційної скарги, що судом апеляційної інстанції скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 у справі № 813/2927/17, а отже на момент розгляду даної справи рішення суду першої інстанції в справі, що розглядається, не скасовано, є не прийнятними, оскільки допущена описка в резолютивній частині постанови не може свідчити, що рішення суду першої інстанції є нескасованим та усувається шляхом виправлення описки. 
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене,  суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтоване  рішення,  в  якому  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 344, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення. 
           Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі № 813/2842/17 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя | (підпис) | І.А. Васильєва
Судді: | (підпис) | С.С. Пасічник
| (підпис) | В.П. Юрченко