Постанова
Іменем України
15 травня 2019 року
м. Київ
справа № 366/1305/17
провадження № 61-28112св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., 
Червинської М. Є.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представник позивачів - ОСОБА_8 ,
відповідач - Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильський спецкомбінат»,
представник відповідача - Шевчук Віктор Іванович, 
треті особи: Державне спеціалізоване підприємство «Екоцентр», Державне агентство України з управління зоною відчуження,
представник Державного спеціалізованого підприємства «Екоцентр» - Козленко Дмитро Миколайович, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 – ОСОБА_8 , на рішення Іванківського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року в складі судді Тетервак Н. А. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Кулішенка Ю. М., Ігнатченко Н. В., Мережко М. В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» (далі - ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»), треті особи: Державне спеціалізоване підприємство «Екоцентр» (далі - ДСП «Екоцентр»), Державне агентство України з управління зоною відчуження, про стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки.
 
Позовна заява мотивована тим, що до 2016 року вони працювали на підприємстві ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», але їх було звільнено за пунктом 5 статті 36 КЗпП України у зв`язку з переведенням до ДСП «Екоцентр». На час їх звільнення з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» у них залишились невикористані відпустки.
Позивачі неодноразово зверталися до відповідача із заявами про виплату їм належної компенсації, але відповідач у добровільному порядку виплачувати відмовився, чим порушив їх права та законодавство про працю.
 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили суд: визнати незаконними та скасувати накази ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» 
від 29 лютого 2016 року № 94- ос, № 96-ос, № 97-ос, № 116-ос та від 01 березня 2016 року 127-ос; стягнути з відповідача компенсацію за невикористані відпустки на користь ОСОБА_1 у розмірі 21 942,00 грн, ОСОБА_2 у розмірі 47 593,21 грн, ОСОБА_3 у розмірі 37 325,00 грн, ОСОБА_4 у розмірі 27 455,68 грн, ОСОБА_5 у розмірі 42 668,50 грн, ОСОБА_6 у розмірі 51 526,44 грн та середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні з 02 березня 2016 року по день фактичного розрахунку.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 08 червня 
2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області 
від 04 жовтня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що при переведенні з 
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» до ДСП «Екоцентр» позивачі виявили своє бажання перевести дні невикористаних ними основних відпусток, тому на новому підприємстві позивачі мають право отримати відпустку до настання шестимісячного терміну безперервної роботи після переведення.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У червні 2017 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Аргументи учасників справ
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що у позивачів не було наміру використати своє право, як на відпустку на новому місці роботи, так і на перерахунок компенсації на рахунок ДСП «Екоцентр», однак у ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» є передбачений законом обов`язок, який зазначає, що при звільненні працівників роботодавець зобов`язаний здійснити виплату грошової компенсації за всі невикористані позивачами дні щорічної відпустки, чого відповідачем зроблено не було. 
 
Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу
 
У грудні 2017 року та грудні 2018 року ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» подало заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що наказами від 29 лютого 2016 року № 94-ос, № 97-ос, 
№ 96-ос, № 116-ос та від 01 березня 2016 року № 76-ос, № 127-ос ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_3 звільнені з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» за пунктом 5 статті 36 КЗпП України, у зв`язку з переведенням до ДСП «Екоцентр».
 
Наказом від 29 лютого 2016 року № 20-ос ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року прийнято на роботу в ДСП «Екоцентр» за переведенням. Не використані 90 календарних днів щорічної основної відпустки переведено до ДСП «Екоцентр» у порядку визначеному рішенням керівників ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», ДСП «Екоцентр» та ДСП «Північна Пуща» від 08 лютого 2016 року.
 
Наказом від 29 лютого 2016 року № 08-ос ОСОБА_2 з 01 березня 
2016 року прийнято на роботу в ДСП «Екоцентр» за переведенням. Не використані 161 календарний день щорічної основної відпустки переведено до 
ДСП «Екоцентр» у порядку визначеному рішенням керівників 
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», ДСП «Екоцентр» та ДСП «Північна Пуща» від 08 лютого 2016 року.
 
Наказом від 02 березня 2016 року № 38-ос ОСОБА_3 з 03 березня 
2016 року прийнято на роботу в ДСП «Екоцентр» за переведенням. Не використані 125 календарних днів щорічної основної відпустки переведено до 
ДСП «Екоцентр» у порядку визначеному рішенням керівників 
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», ДСП «Екоцентр» та ДСП «Північна Пуща» від 08 лютого 2016 року.
 
Наказом від 29 лютого 2016 року № 15-ос ОСОБА_5 з 01 березня 
2016 року прийнято на роботу в ДСП «Екоцентр» за переведенням. Не використані 175 календарних днів щорічної основної відпустки переведено до 
ДСП «Екоцентр» у порядку визначеному рішенням керівників 
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», ДСП «Екоцентр» та ДСП «Північна Пуща» від 08 лютого 2016 року.
 
Наказом від 29 лютого 2016 року № 05-ос ОСОБА_4 з 02 березня 
2016 року прийнято на роботу в ДСП «Екоцентр» за переведенням. Не використані 112 календарних днів щорічної основної відпустки переведено до 
ДСП «Екоцентр» у порядку визначеному рішенням керівників 
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», ДСП «Екоцентр» та ДСП «Північна Пуща» від 08 лютого 2016 року.
 
Наказом від 29 лютого 2016 року № 18-ос ОСОБА_6 з 01 березня 
2016 року прийнято на роботу в ДСП «Екоцентр» за переведенням. Не використані 207 календарних днів щорічної основної відпустки переведено до 
ДСП «Екоцентр» у порядку визначеному рішенням керівників 
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», ДСП «Екоцентр» та ДСП «Північна Пуща» від 08 лютого 2016 року.
 
З акта днів невикористаної відпустки звільненого персоналу за переведенням з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на роботу в ДСП «Північна Пуща», 
ДСП «Екоцентр», згідно з наказом від 24 листопада 2015 року № 128 вбачається, що під № № 2, 3, 11, 12, 20, 28 маються прізвище: ОСОБА_2 в сумі 
47 593,21 грн; ОСОБА_5 в сумі 42 668,50 грн; ОСОБА_3 в сумі 
37 325,00 грн; ОСОБА_6 в сумі 51 526,44 грн; ОСОБА_1 в сумі 21 942,00 грн; ОСОБА_4 в сумі 27 455,68 грн.
 
Встановлено, що 16 травня 2016 року позивачі зверталися до 
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» із заявами про виплату їм компенсації за невикористані відпустки, але у виплаті компенсації їм було відмовлено з посиланням на те, що перед звільненням з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» за пунктом 5 статті 36 КЗпП України вони у заявах вказали про свій намір отримати усі дні невикористаної відпустки на новому підприємстві.
 
Підприємствами були узгоджені питання про передачу коштів для оплати відпусток та компенсацій за відпустки звільненому персоналу за переведенням до ДСП «Екоцентр», це відображено у відповідному рішенні та акті.
 
Відповідно до платіжних доручень від 16 травня 2017 року № 901, № 902, № 903, № 904, № 905, № 906 ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» перерахувало до ДСП «Екоцентр» для виплати компенсації за невикористані відпустки 
ОСОБА_6 64 337,09 грн, ОСОБА_4 35 087,79 грн, ОСОБА_2 
59 210,81 грн, ОСОБА_5 53 302,41 грн, ОСОБА_3 47 313,13 грн, 
ОСОБА_1 27 410,47 грн.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.
Згідно зі статтею 81 КЗпП України за бажанням працівників, переведених на роботу з одного підприємства, установи, організації на інше підприємство, в установу, організацію, які не використали за попереднім місцем роботи повністю або частково щорічну основну відпустку і не одержали за неї грошової компенсації, щорічна відпустка повної тривалості надається до настання шестимісячного терміну безперервної роботи після переведення.
Якщо працівник, переведений на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, повністю або частково не використав щорічні основну та додаткові відпустки і не одержав за них грошову компенсацію, то до стажу роботи, що дає право на щорічні основну та додаткові відпустки, зараховується час, за який він не використав ці відпустки за попереднім місцем роботи.
 
У разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник (стаття 83 КЗпП України). 
 
Згідно зі статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що при переведенні на інше підприємство позивачі виявили своє бажання перевести дні невикористаних ними основних відпусток, при написанні заяв, до установи куди перейшли, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки при звільненні на підставі пункту 5 статті 36 КЗпП України відповідачем було дотримано вимоги чинного трудового законодавства. 
 
Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 – ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
 
Рішення Іванківського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                             В. М. Коротун 
В. П. Курило
М. Є. Червинська