Постанова
Іменем України
 
04 березня 2019 року
м. Київ
 
справа № 640/13128/16-ц
провадження № 61-26247св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ступак О. В. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Мегабанк»,
третя особа - Національний банк України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Кіся П. В., Кружиліної О. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк»), третя особа - Національний банк України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що 26 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту 
№ 22-19ПВ/2008, за яким ОСОБА_4 надані кошти в іноземній валюті у сумі 27 000,00 доларів США. У зв'язку з не отриманням зазначених коштів позивачем, представник останнього ОСОБА_5 звернувся до відповідача із запитом про надання інформації щодо кредиту, отриманого позивачем. Однак, позивач, як сторона договірних відносин, не співпрацює з позивачем та ігнорує його звернення не бажаючи надавати інформацію щодо їхніх же правовідносин, що виявилось у неправомірній відмові позивачу у надані інформації щодо кредитного договору.
 
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просиввизнати бездіяльність ПАТ «Мегабанк» противоправною та зобов'язати відповідача надати інформацію.
 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
 
Рішення суду мотивовано тим, що при відсутності рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю та у зв'язку з відсутністю у довіреності представника позивача права на отримання такої інформації, у відповідача відсутні законні підстави для її розкриття, а отже, надана представнику позивача відповідь відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує його прав та законних інтересів.
 
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 лютого 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишено без розгляду.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без розгляду апеляційний суд виходив із того, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 295 ЦПК України 2004 року, оскільки повноваження ОСОБА_5 не підтверджені належними документами.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У березні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 лютого 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.
 
У липні 2017 року від ПАТ «Мегабанк» надійшли заперечення на касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, у яких заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу та залишити без змін ухвалу суду апеляційної інстанції.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 
2016 року.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу передано до Верховного Суду. 
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін з огляду на таке.
 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, який діє в інтересах 
ОСОБА_4, звернувся із апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2016 року та додав довіреність від 02 серпня 2016 року № 02/08/16/2, із якої вбачається, що ОСОБА_4 уповноважував декілька осіб бути його представниками у судових установах України, серед яких є ОСОБА_5
 
Довіреність виготовлена на бланку громадської організації «Івано-Франківської обласної організації «Ваша Надія» і посвідчена директором цієї організації 
ОСОБА_5
 
Проте будь-яких доказів того, що ОСОБА_4 працює у цій громадській організації або існують інші передбачені частиною другою статті 42 ЦПК України 
2004 року обставини суду надано не було.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Статтею 295 ЦПК України 2004 року визначені вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.
 
Зокрема, відповідно до частин третьої та четвертої статті 295 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.
 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 42 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи.
 
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання частина друга статті 42 ЦПК України 2004 року.
 
Відповідно до частини четвертої статті 295 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
За таких обставин обґрунтованим є висновок апеляційного суду про те, що подана представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 295 ЦПК України 2004 року, а саме до апеляційної скарги поданої представником додана довіреність громадської організації «Івано-Франківської обласної організації «Ваша Надія», яка посвідчена директором цієї організації ОСОБА_5, проте не надано доказів того, що ОСОБА_4 працює у цій громадській організації та ОСОБА_5, відповідно до вимог частини другої статті 42 ЦПК України, має право посвідчувати таку довіреність. 
 
Таким чином, за відсутності належного підтвердження повноважень представника, який подав апеляційну скаргу, що не було виявлено під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, така апеляційна скарга не може бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції.
 
За таких обставин, апеляційним судом обґрунтовано залишено без розгляду апеляційну скаргу, подану представником, за відсутності належного підтвердження його повноважень.
 
Касаційна скарга не містить доводів щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки за своїм змістом доводи касаційної скарги зводиться до незгоди з судовими рішенням, ухваленим по суті справи.
 
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування 
статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
 
Отже, заявник не позбавлений права оскаржити рішення суду першої інстанції у встановленому законом порядку, в тому числі і через свого представника, з належним чином оформленими повноваженнями останнього.
 
Частинами третьою та четвертою статті 406 ЦПК Українивизначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 лютого 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              О. В. Ступак

В.О. Кузнєцов

С.О. Погрібний