Роздільнянський районний суд Одеської області 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
Справа № 511/2392/18
Номер провадження: 3/511/2/19
"26" лютого 2019 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Теренчук Ж . В
при секретарі – Ніколас С.О.,
за участю правопорушника – ОСОБА_1,
захисника правопорушника – ОСОБА_2,
представника - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали, які надійшли від впс "Роздільна" Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
за ст. 185-10 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 03.11.2018 року о 12 год. 45 хв.,  на ділянці відповідальності впс «Степанівка» вп «Роздільна» в районі інформаційного показника 1/74 в 500 м від лінії Державного кордону України було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1, який здійснив злісну непокору законній вимозі працівників Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, а саме на неодноразову вимогу проїхати до впс «Степанівка» для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.202 КУпАП, намагався втекти, чинив опір, нецензурно висловлювався на адресу прикордонників. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, суду пояснив, що 03.11.2018 року він на попутньому транспорті приїхав до с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області, де біля магазину «Фаворит» с. Степанівка, зустрівся зі знайомим. В магазині до нього підійшов прикордонник та повідомив йому, що він має намір його затримати за те, що він начебто на червоному автомобілі пересувався вздовж Державного кордону України з Молдовою, а тому йому належить прослідувати за ним до будівлі відділення прикордонної служби для складання протоколу. Це був ОСОБА_4 Він все заперечував та не погодився пройти з прикордонником, і відповідно зателефонував до поліції, куди повідомив про незаконні вимоги прикордонника. В цей час викликали прикордонний наряд, прибула група прикордонників, які заломили йому руки, вдягли кайданки та доставили на прикордонний пункт пропуску. Його обшукали у відділенні, однак будь-яких документів стосовно нього не складали. Потім в нього погіршився стан здоров’я та йому викликали швидку допомогу. При його затриманні йому були заподіяні тілесні ушкодження, а тому він з заявою звернувся до правоохоронних органів щодо порушення відносно осіб, які його затримували, кримінального провадження.
Однак, незважаючи на повне невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, судом по даній справі встановлені наступні обставини на підставі досліджених доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_1 до вчинення правопорушення за ч.1 ст.185-10 КУпАП
Так відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в'їзду в Україну або виїздуз України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених 
законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати. 
Відповідно до п.10 Положення про прикордонний режим, затверджених постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов'язані пред'являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.
Відповідно до п.п.1 п. 2 Додаткових тимчасових режимних обмежень у контрольованих прикордонних районах, затверджених Наказом МВС від 07.09.2015 року №1075 у межах встановленої прикордонної смуги, визначених у пункті 1 Додаткових тимчасових режимних обмежень в контрольованих прикордонних районах, заборонено : 1) рух транспортних засобів (крім техніки та обладнання для агропромислового комплексу, задіяних у проведенні сільськогосподарських робіт) дорогами, які відсутні в реєстрі автомобільних доріг та ведуть до державного кордону, або на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон, контрольних пунктів в’їзду-виїзду та між населеними пунктами.
Так із наданого в матеріалах справи рапорту заступника начальника відділення пс віпс «Степанівка» ОСОБА_5, судом встановлено, що під час виконання ним службових обов’язків в районі і/п №1/74 в 500 метрах від лінії державного кордону України, був виявлений та затриманий громадянин України ОСОБА_1, який допустив злісну непокору законній вимозі працівників Державної прикордонної служби України під час несення нимим службових обов’язків, пов'язаних з охороною державного кордону, а саме на неодноразову вимогу проїхати до впс «Степанівка» для складання протоколу за ст.202 КуПАП намагався втекти, чинив опір, нецензурно висловлювався на адресу прикордонників.
Із пояснень свідка ОСОБА_4, в судовому засіданні встановлено, що 03.11.2018 року він був старшим зміни прикордонних нарядів. Йому надійшла доповідь, що дорогою рухається автомобіль від лінії державного кордону. Група реагування зупинила автомобіль. Водієм вказаного автомобіля був ОСОБА_1 Він пояснив, що вони відпочивали, у них втекла собака та вони їздили її шукали. ОСОБА_6 було повідомлено про складання на нього протоколу за ст. 202 КУпАП, запропоновано прослідувати до будівлі впс для складання протоколу, на що ОСОБА_1 погодився. В службову машину ОСОБА_1 сісти відмовився, тому вони поїхали до впс на його автомобілі ВАЗ червоного кольору, яким керував ОСОБА_6 в супроводі машини ВПС «Степанівка». Прибувши на пост впс ОСОБА_1, вийшовши з машини ,спочатку просив, щоб у відношенні нього винесли постанову з попередженням, а потім відмовився прослідувати до будівлі та пішов в сторону с. Степанівка в напрямку магазину. Він знову пред’явив йому законну вимогу повернутися назад та прослідувати до посту, однак останній відштовхував його та відмовлявся виконувати його розпорядження і таким чином вони підійшли до магазину «Фаворит», де останній вів себе зухвало, виражався нецензурною лайкою. Тому він вимушений був викликати групу реагування. Групою прикордонників вдалося його затримати, він чинив активний супротив при затриманні, а тому на нього одягли спецзасоби та доставили до відділу ВПС, де у відношенні ОСОБА_1 було складено два протоколи за ст. 202 КУпАП та ст. 185-10 ч. 1 КУпАП. ОСОБА_1 затримали, так як він без попередження виїхав до лінії державного кордону. 
Покази  свідка ОСОБА_4 в суді об’єктивно підтверджені переглянутим в судовому засіданні записом відео-спостереження з системи оптико-електронного спостереження, якими оздоблено спостережну вежу в районі інформаційного показника 1/74, на якій зафіксовано факт пересування вздовж лінії кордону автомобіля ВАЗ червоного кольору 03.11.2018 року по польовій дорозі, а також видно, як вказаний автомобіль був зупинений нарядом прикордонної служби на одній із ділянок дороги, після чого червоний автомобіль в супроводі автомобіля прикордонної служби прослідував до с. Степанівка.
Із запису камери відеоспостереження, встановлено, що біля будівлі посту ВПС, 03.11.2018 року в час, в який згідно документів проводилось затримання ОСОБА_7, під ворота посту під’їхала червона машина марки ВАЗ в супроводі автомобіля ДПС, з якої вийшли прикордонники та особи в цивільному, двоє з яких не зайшли до посту, а прослідували в протилежному напрямку.
Дані відеозаписи, надані на запит суду ВПС "Степанівка" у суду не викликають сумніву, так як це офіційний відеозапис камер відео спостереження, якими облаштована спостережна вежа ВПС "Степанівка" та будівля посту впс.
Далі, із матеріалів справи судом встановлено, що дійсно в цей день відносно ОСОБА_1 було складено протокол про його адміністративне затримання від 03.11.2018 року в зв’язку з тим, що останній в цей день о 12.45 в 500 м від лінії Державного кордону України з Молдовою був затриманий на автомобілі НОМЕР_1, який згідно протоколу рухався на цьому транспортному засобі дорогою, яка відсутня в реєстрі автомобільних доріг. 
Даний протокол не підписаний правопорушником, однак в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення проти обставин його затримання та викладених в протоколі обставин вчиненого ним правопорушення.
Крім цього, відносно нього в приміщенні впс «Степанівка» було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.202 КУпАП, а саме, за порушення вимог п.п.1 п.2 «Додаткових тимчасових обмежень у контрольованих прикордонних районах», затвердженого наказом МВС №1075 від 07.09.2015 року за рух по дорогам, які відсутні в реєстрі автомобільних доріг України та була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №603847 від 03.11.2018 року, якою за вчинене правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Дані документи та письмові докази в сукупності на думку суду свідчать про те, що затримання ОСОБА_1 03.11.2018 року не було безпідставним, необґрунтованим, а вимога заступника начальника відділення прикордонної служби віпс «Степанівка» ОСОБА_5 прослідувати до відділення ВПС для складення протоколу про адміністративне правопорушення законна, він наділений таким правом відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу», мав право перевірити документи у ОСОБА_7 та запропонувати йому прослідувати до відділення для складення протоколу про адмінправопорушення.
Далі судом встановлено, що дана законна вимога ОСОБА_1 виконана не була добровільно, так як останній почав при затриманні доводити свою невинуватість та непричетність до будь-якого порушення, і цим мотивував свою позицію і небажання прослідувати до посту впс.
Дані обставини в суді підтвердив як сам ОСОБА_1, так і допитаний по справі свідок ОСОБА_8, який пояснив, що 03.11.2018 року він знаходився у своїх батьків по вул. Котовського, 7 с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області. Біля обіду почув шум та побачив, що до ОСОБА_1 який стояв біля магазину, підійшли 2 прикордонники, щось у нього вимагали, тримали його, попросили у нього документи, він показав їм паспорт, говорили пройти з ними, але ОСОБА_1 відмовлявся. 
Далі свідок пояснив, що вже після цього він бачив, як від застави в бік ОСОБА_1 бігли прикордонники до місця перебування ОСОБА_1 Вони повалили ОСОБА_1 на землю, а потім посадили його до свого автомобіля, при цьому вони застосовували до нього фізичну силу. ОСОБА_1 відмовлявся їхати з прикордонниками, бажав дочекатись поліцію.
Аналогічні покази дав в суді і свідок ОСОБА_9 , який був присутні на місці конфлікту та проводив відео зйомку затримання ОСОБА_1 на мобільний телефон.
Із наданого суду запису камери мобільного телефону ОСОБА_5 та запису із мобільного телефону свідка Беленюка судом достовірно встановлено, що по прибуттю групи реагування на виклик ОСОБА_5 ОСОБА_1 вдруге було повідомлено про його затримання та необхідність прослідувати з прикордонниками до відділення прикордонної служби, однак ОСОБА_1 відмовився, а коли було розпочато його затримання чинив опір, виривався, а тому до нього було застосовано фізичну сила та спецзасоби. 
Таким чином, із досліджених судом доказів, достовірно судом встановлено, що ОСОБА_1 03.11.2018 року, перебуваючи в прикордонній режимні зоні, відмовся виконати законні вимоги заступника начальника відділення ОСОБА_5 та потім прикордонників з групи реагування впс «Степанівка» прослідувати з ними для складення протоколу про адмінправопорушення, а в подальшому чинив злісний опір цим розпорядженням.
Його свідчення стосовно події 03.11.2018 року в частині виявлення злісної непокори законним вимогам прикордонників суд вважає частково неправдивими та такими, що дані ним з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення і небажання нести відповідальність за протиправні дії. 
Законні та обов’язкові вимоги прикордонників на протязі тривалого часу були неодноразово, наполегливо заявлені заступником начальника відділення ОСОБА_5 та дані обставини достовірно встановлені на підставі наданих доказів, законність вимог працівника Державної прикордонної служби, яким є ОСОБА_5 згідно наданого суду наказу, у суду не визивають сумніву, так як вони заявлені особою, яка здійснює функції з охорони державного кордону України і на час пред’явлення цих вимог ця особа знаходились по місцю несення служби, тоді як ОСОБА_1 без будь-якої мети знаходився поблизу лінії кордону.
Також суд вважає, що ОСОБА_1 виявив непокору цим вимогам в зухвалій формі, висловлюючись на адресу прикордонників нецензурною, образливою лайкою та жестами, втікаючи від них, що свідчило про явну неповагу до осіб, які здійснюють охорону державного кордону України.
Так суд зазначає, що вирішення питання законності його притягнення до відповідальності за ст.202 КУпАП не є предметом перевірки по даній справі і наявність в суді справи щодо оскарження цього протоколу і постанови про накладення адмінстягення ніяк не впливає на розгляд даної справи, так як суд вважає, що ОСОБА_1 повинен був виконати законну вимогу прикордонників, прибути до відділення ВПС для перевірки обставин вчинення ним правопорушення, це окремий склад правопорушення, передбачений КупАп, а в подальшому не погодившись із складеними відносно нього процесуальними документами, оскаржити прийняті рішенні відповідно до встановлених законодавством України процедур.
Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-10 ч. 1 КУпАП, який кваліфікується як злісна непокора законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону.
Відповідно до ст.38 КУпАП стягнення за адміністративні правопорушення, які відповідно до цього кодексу підвідомчі суду, можуть бути накладені не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу. 
Оскільки вищезазначене правопорушення, передбачене статтею 185-10 ч.1 КУпАП не є триваючим, правопорушення вчинене 03.11.2018 року, тому з моменту вчинення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 247, 284 КУпАП, суд
      п о с т а н о в и в :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити в зв’язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя:                                                                 Ж. В. Теренчук