Постанова 
Іменем України                                   
 
27 березня 2019 року
м. Київ
 
справа № 2-18/11
 
провадження № 61-36133св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1,
відповідачі - ОСОБА_2,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року у складі судді Пищиди М. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до              ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області               від 15 червня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Витребувано у ОСОБА_2 та передано ОСОБА_1 належне йому на праві власності майно: два прес-гранулятора ДГ-7 сірого кольору у комплекті до якого входить: 4 електродвигуни (основні) 75 кВт                           1 шт., 50 кВт 1 шт., та допоміжні (для подання маси) 12 кВт 2 шт.; підставки для пресів 2 шт., дві кришки матриці (одна реставрована зеленого кольору), подаючі труби дві штуки, шнеки з нержавіючої сталі 2 шт., 1 лист (скручений під трубу) з нержавіючої сталі та 2 комплекти мілких деталей для повної зборки обладнання; матриці до прес-гранулятора ДГ-1, загальною вартістю 15 000 грн; додаткові запасні деталі до преса: підшипники нові 9 шт., вальці нові 2 шт.; станок токарний IT 1М (світло-зеленого кольору) комплектний вартістю 1 740 грн; КМД-6 приставка (жатка) кукурудзозбиральна до комбайна Дон-1500 червоного кольору вартістю 3 200 грн; комплектуючі до оприскувача ОП-2000 PILMET (1 комплект) - насос, редуктор, фільтр, розпилювачі та шланги 2 867 грн; дизельне паливо 2 450 літрів 7 595 грн; станок наждак 380 V 1 шт. (стаціонарний) світло-зеленого кольору вартістю 300 грн; таль електрична в комплекті 1 шт. світло-жовтого кольору 500 грн; блок циліндрів двигуна Д-245 1 шт. нефарбований вартістю 200 грн; блок циліндрів двигуна СМД-31 1 шт. синього кольору вартістю 800 грн; ГСТ-90 (гідротрансмісія) до комбайну Дон-1500 1 комплект (насос, мотор) коричневого кольору 500 грн; комплектуючі до КПП (коробки передач) трактора К-701 комплект шліцьові вали, підшипники, диски вартістю                500 грн; борона гнучка обертова самоочисна БГП-8 1 шт. не фарбована вартістю 500 грн; напівпричіп рефрижератор - Е, марка АЛКА НІ2, державний номерний знак НОМЕР_1, 1980 року випуску вартістю                 2 098 грн; на загальну суму 37 000 грн.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій
 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня              2012 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2012 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Витребувано у ОСОБА_2 та передано ОСОБА_1 належний йому на праві власності напівпричіп рефрижератор - Е, марка АЛКА НІ2, номерний знак НОМЕР_1, 1980 року випуску вартістю 5 519,37 грн.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 грн на відшкодування моральної шкоди.
Урештипозовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня              2012 року залишено без змін.
 
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2012 року.
 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 17 травня 2016 року про виправлення описки заяву ОСОБА_1 задоволено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2012 року скасовано.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.
Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області               від 15 червня 2012 року в частині витребування від ОСОБА_2 та передачі ОСОБА_1 належного йому на праві власності майно, а саме: дизельне паливо 2 450 літрів, вартістю 7 595 грн; станок-наждак, 380 V -                                               1 шт. (стаціонарний), світло-зеленого кольору, вартістю 300 грн; таль електрична в комплекті (1 шт.), світло-жовтого кольору, вартістю 500 грн; ГСТ90 (гідротрансмісія) до комбайну Дон-1500 - 1 комплект (насос, мотор), коричневого кольору, вартістю 500 грн; комплектуючі до КПП (коробки передач) трактора К-701, комплект шліцьові вали, підшипники, диски вартістю 500 грн; борона гнучка обертова самоочисна БГП-8 - (1 шт.), нефарбована, вартістю 500 грн скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій частині.
Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області                 від 15 червня 2012 року в частині визначення загальної суми змінено, зменшено суму з 37 000 грн до 25 905 грн.
В іншій частині рішення залишено без змін.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_2 та                ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого             2017 року апеляційне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди зупинено до розгляду кримінального провадження № 12013040030000257 відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною четвертою статті 358 КК України.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що розгляд цієї справи неможливий до набрання законної сили вироку у справі № 171/1521/14 Амур-Нижньодніпроського районного суду м. Дніпропетровська, кримінальному провадженні № 12013040030000257 відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною четвертою статті 358 КК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У березні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що підстав для зупинення апеляційного провадження не було тат не існують нововиявлені обстави, як на час подачі відповідної заяви ОСОБА_1, так і на час її розгляду. Вказує, що нововиявленими можуть бути обставини, які встановлені вирком суду, який набрав законної сили, проте такого вироку не існує. Вважає, що нововиявлені обставини мають існувати на час звернення до суду з відповідною заявою, а законодавством не передбачено зупинення провадження у справі до можливого виникнення таких обставин.
 
Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2, в яких вказує на безпідставність доводів відповідача. Вважає, що обставини, які повинні бути встановлені у кримінальному провадженні, мають значення для вирішення цієї справи, тому апеляційний суд правильно зупинив апеляційне провадження до його розгляду.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 2-18/11з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У червні 2018 року провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 передано до Верховного Суду.
 
У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_2підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.
 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 203 ЦПК України 2004 року провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
 
Статтею 361 ЦПК України 2004 року визначено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. 
Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є зокрема: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.
 
У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України 2004 року).
 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2  частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.
 
При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України 2004 року підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 362, 364 ЦПК України 2004 року.
 
Згідно зі статтею 362 ЦПК України 2004 року заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. 
Строк для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється зокрема: у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи; у випадках, встановлених пунктами 2, 21 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня, коли вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили.
 
Таким чином, аналізуючи вказані норми процесуального права та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, можна дійти висновку, що на час подачі заяви про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, такі обставини вже повинні бути встановлені, зокрема й вироком у кримінальному провадженні, який набрав законної сили. Нормами процесуального права не передбачено зупинення провадження у справі про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами до того, як такі обставини виникнуть, чи їх, можливо, буде встановлено вироком суду.
 
Також апеляційний суд не врахував, що за змістом пункту 4 частини першої статті 201, пункту 3 частини першої статті 203 ЦПК України 2004 року зупиненню підлягає провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
При цьому перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами можливе лише щодо судового рішення, що набрало законної сили, що виключає можливість на цій стадії судового процесу зупинити провадження у справі. 
 
Отже, підстав для зупинення апеляційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня                 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди до розгляду кримінального провадження                                № 12013040030000257 відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною четвертою                статті 358 КК України, у суду апеляційної інстанції не було.
 
Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Зіставлення змісту наведених суджень із розумінням положень пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року переконує у тому, що оскаржуване судове рішення про зупинення провадження у справі не може бути залишене у силі, оскільки висновки, зазначені в ньому, є необґрунтованими, а, отже, відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до цього ж суду. 
 
Апеляційний суд не врахував наведеного та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги ОСОБА_2 обґрунтованими та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали з передачею справи до апеляційного суду для провадження розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області             від 02 жовтня 2012 року по суті.
 
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.
 
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого                 2017 року скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді: | Д. Д. Луспеник   О. В. Білоконь   Б. І. Гулько   Є. В. Синельников   Ю. В. Черняк