Постанова
Іменем України
20 травня 2019 року
м. Київ
справа № 757/59727/17-ц
провадження № 61-41909св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року у склад судді Остапчук Т. В. та постанову Апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2018 року у складі суддів Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі 4278 грн, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ними повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми трьох років.
Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, які проживають разом з позивачем, у зв`язку з чим остання звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 4278 грн, починаючи із дня  подачі позову, виходячи із встановленого законом  мінімуму на дитину  відповідного віку, а також аліменти і на її утримання  у  розмірі ј частини з усіх  видів заробітку відповідача.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 02 липня       2018 року, позов задоволено частково.
Стягнуто  з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у  розмірі Ѕ частини  заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2017 року і до досягнення повноліття  
ОСОБА_3 24 березня 2032 року стягувати аліменти на утримання ОСОБА_5 ,              ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у  розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення  ними повноліття.
Стягнуто з   ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1   аліменти на її  утримання  у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), починаючи з 09 жовтня 2017 року і  до 09 січня 2019 року.
Допущено  негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах  суми платежу за один місяць. 
Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що відповідач участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, що є підставою для стягнення аліментів.
За станом здоров`я відповідач здатний працювати, отримує регулярний, стабільний заробіток (дохід), а  тому підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу),  але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи  з 09 жовтня 2017 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 ; а з 24 березня 2032 року належить стягувати аліменти на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до  досягнення ними повноліття. Також суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позову, просить скасувати рішення судів в оскаржуваній частині та задовольнити позов у повному обсязі, зокрема щодо стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 4278 грн. 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували розмір доходів, які отримує відповідач та витрати на дітей, які несе позивач, зокрема, на харчування. Судами не враховано необхідні видатки на дітей відповідного віку, а також можливе збільшення мінімального розміру аліментів на їх утримання. Крім того, суд необґрунтовано призначив аліменти на утримання позивача лише у розмірі 1/8 частини доходу, що є недостатнім для мінімального її забезпечення. 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу, ОСОБА_2 , заперечує проти доводів позивача та просить залишити ухвалені у справі судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Статтею 180 СК Українивизначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно частини третьої статті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першою статті 184 СК Українипередбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі.
До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою статті 182 СК Українипередбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд належним чином перевірив обставини, обумовлені статтею 182 СК України, взяв до уваги, як стан здоров`я та матеріальне становище дітей, так і стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, офіційно працює, не має інших утриманців, у зв`язку із чим обґрунтовано визначив розмір аліментів на неповнолітніх дітей розмірі Ѕ від частки доходу (заробітку) до досягнення ОСОБА_3 повноліття, та в подальшому на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку. 
Встановивши, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного року, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, як другий з подружжя може надавати, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на її утримання 1/8 частини заробітку (доходу) останнього відповідно до статті 75 СК України. Підстав для стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів у більшому розмірі останньою не доведено, як і наявність у відповідача такої можливості.
При цьому, у разі збільшення мінімального розміру аліментів, а також у разі підтвердження вказаних обставин належними доказами, позивач не позбавлена права і можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів попередніх інстанцій.
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                      В. С. Висоцька
 
      В. В. Пророк
 
      І. М. Фаловська