Постанова
Іменем України
 
17 квітня 2019 року
м. Київ
справа № 391/83/17-ц
провадження № 61-15964св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1,
відповідач -  виробничий сільськогосподарський кооператив «Колос»,
позивач за зустрічним позовом- виробничий сільськогосподарський кооператив «Колос»,
відповідач за зустрічним позовом -  ОСОБА_1,
третя особа - відділ Держгеокадастру в Компаніївському районі Кіровоградської області,   
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу голови правління виробничого сільськогосподарського кооперативу «Колос» - ОСОБА_2, на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області в складі судді Червонописького В. С. від 21 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області в складі суддів: Дуковського О. Л., Єгорової С. М., Письменного О. А., від 06 липня 2017 року, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі - Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до виробничого сільськогосподарського кооперативу «Колос» (далі - ВСК «Колос»), третя особа - відділ Держгеокадастру в Компаніївському районі Кіровоградської області, про визнання частково недійсними змін до договору оренди землі.
 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 є власником земельної ділянки НОМЕР_2, розміром 6,52 га, яка знаходиться на території Компаніївської селищної ради Кіровоградської області. 
 
01 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та ВСК «Колос» укладено договори оренди земельних ділянок, строком на п'ять років. Відповідно до пункту 8 договорів оренди земельних ділянок початок дії договору - 01 лютого            2006 року, закінчення дії договору - 31 січня 2011 року. Ці договори зареєстровані у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України»                       15 травня  2006 року. Відповідно до актів приймання-передачі земельних ділянок та пункту 17 договору, земельна ділянка передана в оренду ВСК «Колос» 18 травня 2006 року строком на п'ять років.
 
ОСОБА_1 зазначав, що за ініціативою орендаря невідомо коли (без зазначення дати) були підписані зміни та доповнення до договору оренди землі. Зміни та доповнення до вказаних договорів оренди землі                           від 15 травня 2006 року не відповідають фактичній даті укладення зазначених змін, а є датою державної реєстрації договорів. Ці зміни та доповнення зареєстровані 30 грудня 2009 року.
 
Позивач зазначив, що зміни та доповнення до договорів оренди землі вчинені не в такій самій формі, що й договори, відсутня дата коли сторони дійшли згоди щодо істотних умов договорів, тобто форма правочинів не відповідає закону, що є порушенням статей 203, 638, 654 ЦК України.
 
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд визнати частково недійсними зміни до пункту 8 договору оренди землі, який укладено                         01 лютого 2006 року між ним та ВСК «Колос» в частині терміну дії договорів,               а саме недійсними в додаткових угодах слова «обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди».
 
У вересні 2017 року ВСК «Колос» звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа - відділ Держгеокадастру в Компаніївському районі Кіровоградської області, про внесення змін та доповнень до пункту 8 договорів оренди землі.
 
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що згідно з умовами договору оренди землі ОСОБА_1 передав, а ВСК «Колос» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,52 га строком з 01 лютого 2006 року по 31 січня 2011 року зі сплатою орендної плати в розмірі 2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
 
ВСК «Колос» зазначив, що згодом ОСОБА_1 звернувся до ВСК «Колос» із заявою від 25 березня 2009 року, в якій просив внести зміни до цих договорів оренди землі в частині збільшення розміру орендної плати до 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та продовжити термін дії договорів оренди землі на 10 років.
 
27 березня 2009 року правлінням ВСК «Колос» розглянуто цю заяву та прийняло пропозицію орендодавця щодо зміни умов договору оренди землі                           від 01 лютого 2006 року в частині встановлення орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та продовження                     на 10 років договорів оренди землі.
 
За результатами цих дій укладено зміни та доповнення до договору оренди землі від 01 лютого 2006 року, а саме до пункту 8, виклавши його в наступній редакції «термін договору - 10 років. Обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди, яка є невід'ємною частиною договору оренди землі». Згідно із вказаними змінами та доповненнями термін договорів оренди землі закінчується у 2019 році. 
 
Ці зміни та доповнення до договорів оренди землі відповідно, підписані ОСОБА_1
 
Отже, дії сторін свідчать про те, що ними при укладенні змін та доповнень до договорів оренди землі досягнуто згоди щодо продовження терміну дії цих договорів оренди землі до 27 березня 2019 року.
 
На підставі вищевикладеного ВСК «Колос» просив внести зміни до змін та доповнень до договору оренди землі від 01 лютого 2006 року, укладених між ОСОБА_1 та ВСК «Колос» та зареєстрованих у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» 30 грудня 2006 року, замінивши слова та цифри: «Перше речення пункту 8 договору «Строк дії договору» викласти у наступній редакції: слова та цифру «Початок дії договору - 01 лютого 2006 року, закінчення дії договору -31 січня 2011 року» замінити словами та цифрою і доповнити «термін дії договору» - 10 років. Обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди, яка є невід'ємною частиною договору оренди землі                   від 16 травня 2006 року на слова та цифри: «Продовжити з 27 березня            2009 року на 10 років термін дії договору оренди землі від 01 лютого             2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВСК «Колос».  
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області                від 21 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВСК «Колос», третя особа відділ Держгеокадастру в Компаніївському районі Кіровоградської області, про визнання частково недійсним зміни до договорів оренди землі відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ВСК «Колос» до ОСОБА_1, третя особа відділ Держгеокадастру в Компаніївському районі Кіровоградської області, про внесення змін та доповнень до пунктів 8 договорів оренди землі відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог мотивоване тим, що зміни, які були внесені сторонами відповідно до змін та доповнень до договорів оренди землі, які зареєстровані 30 грудня 2009 року з формулюванням: «…обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди…» були вчинені в межах чинного, на момент укладання договору, законодавства та жодним чином не порушували права позивачів. Рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог  мотивоване тим, що ВСК «Колос» не надав суду доказів виконання вимог статей 641-644 ЦК України та звернення з відповідними пропозиціями з приводу внесення змін до договорів оренди землі, які визначені у позовних вимогах. 
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 06 липня 2017 року апеляційну скаргу ВСК «Колос» відхилено. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області                      від 21 квітня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ВСК «Колос» скасовано. 
Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнати частково недійсним зміни пункту 8 договору оренди землі, який укладений 01 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та ВСК «Колос» в частині терміну дії договору, а саме недійсним в додатковій угоді слова «обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди».
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що зміни, внесені учасниками справи у пункт 8 спірного договору, на думку колегії суддів, суперечать змісту і правовій природі орендних правовідносин сторін. Відтермінувавши перебіг дії строку договору з моменту його державної реєстрації та штучно створивши тривалий розрив у часі між його укладенням та реєстрацією, відповідач за фактом збільшив термін дії договору оренди з 10 до 13 років, на що позивач не давав своєї згоди.  
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, голова правління ВСК «Колос» - ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення районного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ВСК «Колос» та скасувати рішення апеляційного суду повністю і ухвалити у справі нове судове рішення. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанції, на думку скаржника, не повно дослідили зібрані у справі докази та дійшли помилкових висновків у справі. Скаржником указано, що суди не врахували заяву         ОСОБА_1, якою він просив внести зміни до спірного договору оренди. Сторони договору мали на меті продовжити термін дії договору оренди на             10 років. У зв'язку із чим, на думку скаржника, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню в повному обсязі. 
 
Доводи інших учасників справи
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на те, що обставини справи судом апеляційної інстанції встановлені повно та відповідають фактичними обставинам, які склалися між учасниками даної справи. У відзиві на касаційну скаргу заявник просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити рішення апеляційного суду без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість. 
 
Обставини справи, встановлені судами 
 
Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки НОМЕР_2 розміром 6,52 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, яка знаходяться на території Компаніївської селищної ради Кіровоградської області. 
 
01 лютого 2006 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ВСК «Колос», в особі ОСОБА_2, укладені договір оренди земельної ділянки, строком на п'ять років. 
 
Вказаний договір пройшов державну реєстрацію 15 травня 2006 року за                  № 459.
 
25 березня 2009 року до правління ВСК «Колос» від ОСОБА_1 надійшла заява в якій він просить внести зміни до договорів оренди землі (державна реєстрація за № 459) в частині збільшення розміру орендної плати до 3 % та продовжити термін договору оренди землі на 10 років. 
 
Згідно витягу № 5 з рішення правління ВСК «Колос» від 27 березня 2009 року за наслідками розгляду заяви про внесення змін до договору оренди землі вирішено внести зміни в частині збільшення розміру орендної плати з 2 % на  3 % та продовжити термін дії договору оренди землі на 10 років згідно заяви орендодавця.  
 
Згідно змін та доповнень до договору оренди землі від 15 травня 2006 року реєстраційний номер 459 вбачається, що сторони домовилися внести зміни до пункту 5, перше речення пункту 8, до пунктів 9 та 10, останнього речення підпункту 4 пункту 27 договору. 
 
Зокрема, перше речення пункту 8 договору «Строк дії договору» викладено у наступній редакції: «Слова та цифри «Початок дії договору - 01 лютого        2006 року, закінчення дії договору 31 січня 2011 року» замінити словами та цифрою і доповнити «термін дії договору - 10 років. Обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди, яка є невід'ємною частиною договору оренди землі            від 16 травня 2006 року реєстраційний № 459». 
 
Зміни та доповнення до договору оренди землі були зареєстровані у Компанїївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК про що у державному реєстрі земель 30 грудня 2009 року вчинено запис за № 040937300502.
 
26 грудня 2016 на адресу ВСК «Колос» надійшла заява ОСОБА_1, відповідно до якої останній просив внести зміни до договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі в частині розміну орендної плати з 3 % на 5 %, виплативши за 2016 рік 11 849,90 грн. Також до заяви було додано 3 примірника додаткової угоди, підписаної зі сторони позивача. 
 
15 лютого 2017 року на адресу ВСК «Колос» за підписом директора приватного підприємства «Злагода» ОСОБА_3 направлено пропозиції за № 709/389 про повернення земельної ділянки з незаконного використання. 
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права
 
Обов'язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об'єктивності з'ясування обставин справи та оцінки доказів.
 
Усебічність та повнота розгляду передбачає з'ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв'язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
 
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
 
Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає. 
 
Відповідно до частини першої статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.
 
Частинами першою та другою статті 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
 
Статтею 644 ЦК України визначено, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.
 
Судами установлено, що  ОСОБА_1  був ознайомлений зі змістом змін до договорів оренди землі, які вносились не тільки в спірний пункт договору, який регулює строки, а й в інші пункти. 
 
З огляду на положення Закону України «Про оренду землі» у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, строк дії оспорюваного договору оренди землі починався після набрання ним чинності, тобто з часу реєстрації, а не з моменту його укладення.
 
Установлено, що зміни, які були внесені сторонами відповідно до змін та доповнень до спірного договору оренди землі з формулюванням: «…обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди…» були здійснені в межах чинного, на момент укладання договору, законодавства та жодним чином не порушували права позивачів.
 
Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 391/82/17-ц (провадження № 61-33203св18).  
 
У зв'язку із чим, Верховний Суд не погоджується із висновком апеляційного суду про те, що зміни спірного пункту 8 викладено у редакції, що суперечить правовій природі орендних правовідносин. 
 
Крім того, не можна погодитись також із висновком апеляційного суду про те, що відповідні зміни були внесені без згоди орендодавця.
 
Згідно досліджених судами попередніх інстанцій матеріалів справи волевиявлення сторін в частині укладення змін та доповнень до спірного договору оренди землі було добровільним, ніяких застережень з боку позивача за первісним позовом відповідно зазначених змін до договорів оренди, ними не заявлялось.
 
ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів.
 
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. 
 
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).  Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642 - 643 ЦК України.
 
Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.  
 
Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.
 
Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.
 
Частиною першою статті 60 ЦПК України редакції, чинній на час розгляду справи судами встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
 
На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання частково недійсними змін до договорів оренди землі, оскільки ОСОБА_1 не надав будь-яких доказів того, що вказані зміни порушували його права на момент укладення.
 
З урахування вищевикладених мотивів щодо свободи договору, а також враховуючи не надання ВСК «Колос» доказів порушення його прав за наслідками внесених змін, які погоджені сторонами, районний суд також вірно указав, що не підлягають задоволенню вимоги зустрічного позову про внесення зміни до змін та доповнень до договору оренди землі від 01 лютого 2006 року, укладених між ОСОБА_1 та ВСК «Колос» та зареєстрованих у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» 30 грудня 2006 року, замінивши слова та цифри: «Перше речення пункту 8 договору «Строк дії договору» викласти у наступній редакції: слова та цифру «Початок дії договору - 01 лютого 2006 року, закінчення дії договору -31 січня 2011 року» замінити словами та цифрою і доповнити «термін дії договору» - 10 років. Обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди, яка є невід'ємною частиною договору оренди землі від 16 травня 2006 року на слова та цифри: «Продовжити з 27 березня 2009 року на 10 років термін дії договору оренди землі від 01 лютого 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВСК «Колос».
 
Суд першої інстанції урахував вимоги норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дослідив обставини справи у відповідності із такими вимогами і надав оцінку доводам учасників справи, перевіривши надані учасника доказами. 
 
Згідно вимог статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Враховуючи те, що апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує рішення апеляційного суду та залишає в силі рішення суду першої інстанції на підставі статті 413 ЦПК України. 
 
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 409, 413, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу голови правління виробничого сільськогосподарського кооперативу «Колос» - ОСОБА_2, задовольнити частково.
 
Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 06 липня 2017 року скасувати,  рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2017 року залишити в силі.  
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                          В. С. Висоцька
 
Судді:                                                                      А. О. Лесько
 
                                                                                  С.Ю. Мартєв
 
                                                                             В. В. Пророк 
 
                                                                             С. П. Штелик