ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року 
м. Київ

Справа № 910/5902/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.
за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:
позивач - Відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс "Либідь",   
представник - Юхно К.О. (ордер серії КВ №436525 від 27.02.2019)
відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство "Перехідний Банк "РВС Банк",
відповідач-2 - Публічне акціонерне товариство "Омега Банк",
відповідач-3 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна, 
відповідач-4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті",
представник - адвокат Буланова О.М. (довіреність від 15.01.2019)
відповідач-5 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович, 
відповідач-6 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скиба Олена Вікторівна, 
відповідач-7 - Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк",
відповідач-8 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович
Акціонерне товариство"РВС Банк"
представник - адвокат Лесь Ю.І (ордер серії КР №65051 від 10.01.2019)
розглянув касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті" та Акціонерного товариства "РВС Банк"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду 
від 17.01.2019
у складі колегії суддів: Остапенко О.М. (головуючий), Верховець А.А., Отрюх Б.В.
у справі №910/5902/18 
за заявою Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь"   
до Публічного акціонерного товариства "Перехідний Банк "РВС Банк", Публічного акціонерного товариства "Омега Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова Олександра Євгеновича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скиби Олени Вікторівни, Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича
про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 
в межах справи №910/5902/18
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті"
про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь"   

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 05.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 про закриття апеляційного провадження у справі №910/5902/18 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
2. 06.02.2019 Акціонерне товариство "РВС Банк" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 про закриття апеляційного провадження у справі №910/5902/18 в порядку статей 286, 287 ГПК України.
3. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційних скарг у справі №910/5902/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, судді: Пєсков В.Г., Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.02.2019 та протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 06.02.2019.
4. Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2019 відкрито касаційне провадження у справі №910/5902/18 за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті" та Акціонерного товариства "РВС Банк" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 про закриття апеляційного провадження у справі №910/5902/18 та призначено їх розгляд в судовому засіданні на 12.03.2019.
5. Відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс "Либідь" подало відзив на касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті" та Акціонерного товариства "РВС Банк"; Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" подало пояснення на касаційні скарги.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог та провадження в суді першої інстанції
6. 28.09.2018 поштовим відправленням Відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс "Либідь" (далі - ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", заявник, боржник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою до Публічного акціонерного товариства "Перехідний Банк "РВС Банк" (далі - ПАТ "Перехідний Банк "РВС Банк", відповідач-1), Публічного акціонерного товариства "Омега Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті" (далі - ТОВ "Хотел Проперті", відповідач-4), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова Олександра Євгеновича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скиби Олени Вікторівни, Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; як підставу заявлених вимог визначено положення статей 203, 215, 316, 317, 328, 387, 388, 572, 575 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 3, 4, 5, 19, 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", статей 3, 15, 16, 17, 19, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та статті 57 Закону України "Про виконавче провадження"; заявник з посиланням на частину 6 статті 12, пункт 8 частини 1 статті 20 ГПК України та частину 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) доводив необхідність розгляду заявлених ним вимог в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", зважаючи на те, що даний спір виник щодо цілісного майнового комплексу ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" у місті Києві по площі Перемоги, 1, яке перебуває в процедурі банкрутства та яким заявлено вимоги до відповідачів для захисту його права власності на спірну будівлю готельного комплексу.
7. 08.10.2018 ухвалою Господарський суд міста Києва прийняв заяву Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" до Публічного акціонерного товариства "Перехідний Банк "РВС Банк", Публічного акціонерного товариства "Омега Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова Олександра Євгеновича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скиби Олени Вікторівни, Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до розгляду в межах справи №910/5902/18 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь"; зупинив провадження з розгляду зазначеної заяви до повернення матеріалів справи №910/5902/18 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" до Господарського суду міста Києва.
8. Вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття до провадження для розгляду в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" заяви ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, місцевий суд виходив з того, що Господарським судом міста Києва здійснюється провадження у справі №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", відкрите ухвалою суду від 20.06.2018 із введенням процедури розпорядження майном боржника, що зумовлює застосування до спірних правовідносин приписів частини 4 статті 10 Закону про банкрутство та пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України, якими визначено підвідомчість спорів з майновими вимогами до боржника господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.
9. Зважаючи на обставини скерування 03.09.2018 матеріалів справи №910/5902/18 до Київського апеляційного господарського суду, у зв'язку з апеляційним оскарженням ухвали підготовчого засідання місцевого суду від 20.06.2018, суд першої інстанції, керуючись приписами пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України, зупинив провадження з розгляду заяви ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до повернення матеріалів справи №910/5902/18 до Господарського суду міста Києва.
Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови
10. Відповідач-1 - ПАТ "РВС Банк" та відповідач-4 - ТОВ "Хотел Проперті" подали апеляційні скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/5902/18 в частині прийняття до провадження заяви ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 
10.1. Відповідач-1 просив скасувати ухвалу суду від 08.10.2018 в оскаржуваній частині та закрити провадження у справі в цій частині, обґрунтовуючи її прийняттям місцевим судом з порушенням норм процесуального права, що полягало у прийнятті до провадження для розгляду в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" заяви боржника з вимогами про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тоді як приписами частини 4 статті 10 Закону про банкрутство передбачено можливість пред'явлення у справу про банкрутство майнових вимог чи немайнової вимоги про недійсність правочину до боржника, а не до третіх осіб; відповідач-1 в підтвердження свої доводів про безпідставність розгляду даного спору в межах справи про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" зіслався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 04.09.2018 у справі №907/574/16. 
10.2. Відповідач-4 зауважив, що висновки місцевого суду про підсудність спору про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що виник за вимогами заявника-боржника до відповідачів, господарському суду, який розглядає справу про банкрутство заявника, не узгоджуються з приписами частини 1 статті 20 Закону про банкрутство про можливість ініціювання провадження щодо спростування майнових дій боржника виключно арбітражним керуючим або конкурсними кредиторами. 
10.3. Відповідач-4 доводив відсутність повноважень у генерального директора ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" Поліщук Н.С. на подання від імені товариства заяви про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для її розгляду в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", так як спеціальними нормами Закону про банкрутство не передбачено права керівника боржника на звернення до господарського суду з позовами від імені юридичної особи-боржника в межах справи про банкрутство, у зв'язку з чим просив апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду від 08.10.2018 та повернути ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" зазначену заяву.
11. 04.12.2018 Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/5902/18, розгляд апеляційних скарг призначив на 17.01.2019.
12. 14.01.2019 до апеляційного суду надійшло клопотання ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу місцевого суду від 08.10.2018 у справі №910/5902/18, як помилково відкритого, з посиланням на вичерпний перелік ухвал, які можуть бути предметом апеляційного оскарження окремо від рішення суду, визначений статтею 255 ГПК України, в якому відсутня ухвала місцевого суду про прийняття заяви до розгляду; право апеляційного перегляду зазначеної ухвали як окремого процесуального документа також не передбачене статтею 8 Закону про банкрутство.
13. 17.01.2019 ухвалою Північного апеляційного господарського суду клопотання ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про закриття апеляційного провадження задоволено, закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь"; справу №910/5902/18 повернено до Господарського суду міста Києва.
14. За змістом апеляційних скарг ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачами 1, 4 оскаржується ухвала місцевого господарського суду від 08.10.2018 про прийняття до розгляду в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" заяви ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка не може бути предметом апеляційного перегляду окремо від рішення місцевого господарського суду, оскільки не входить до переліку ухвал згідно з частиною 1 статті 255 ГПК України, а можливість оскарження такої ухвали як окремого процесуального документа в апеляційному порядку прямо не передбачена положеннями Закону про банкрутство.
15. Апеляційним судом встановлено, що доводи апеляційних скарг зводяться до порушення місцевим судом норм процесуального права та законодавства про банкрутство при винесенні ухвали від 08.10.2018 у справі №910/5902/18 в частині прийняття до розгляду в межах справи про банкрутство заяви боржника; а в частині зупинення провадження з розгляду такої заяви до надходження до Господарського суду міста Києва матеріалів справи №910/5902/18 після завершення апеляційного перегляду ухвали підготовчого засідання місцевого суду від 20.06.2018, ухвала суду першої інстанції від 08.10.2018 не оскаржувалась.
16. За висновком апеляційного суду, відповідачі 1, 4 оскаржили в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції від 08.10.2018 у справі №910/5902/18, яка забезпечує рух судового процесу, не вирішує спір по суті заявлених боржником вимог до відповідачів та не визначає прав та обов'язків учасників даної справи про банкрутство, що виключає можливість її апеляційного перегляду.
17. Апеляційний суд, з посиланням на приписи статті 264 ГПК України, зважаючи на подане ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" клопотання про закриття апеляційного провадження та встановлені обставини щодо предмета апеляційного оскарження, дійшов висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" як помилково відкритого ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.12.2018.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржників (відповідача-1 та відповідача-4 у справі)
18. Скаржники доводили порушення апеляційним судом приписів статті 129 Конституції України, статей 8, 10, 20 Закону про банкрутство, статей 12, 174, 254, 255 ГПК України, що полягало у помилковості його висновків про неможливість апеляційного перегляду ухвали місцевого суду від 08.10.2018 про прийняття до розгляду заяви ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", оскільки предметом апеляційного перегляду є ухвала суду про прийняття до розгляду заяви про спростування майнових дій боржника, обмежень щодо апеляційного оскарження якої не встановлено як ГПК України, так і Законом про банкрутство.  
19. Скаржники зазначили, що судом апеляційної інстанції не досліджено доводів апеляційних скарг відповідачів 1, 4 про те, що спір про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не є майновим спором в розумінні частини 4 статті 10 Закону про банкрутство, а тому не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь".
20. Скаржники зауважили, що заявником вимог до відповідачів є сам боржник - ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", тоді як приписами статті 20 Закону про банкрутство коло осіб, які можуть звертатися до господарського суду із заявами про спростування майнових дій боржника, звужено до арбітражного керуючого та конкурсних кредиторів.
21. Відповідач-4 зазначив, що апеляційним судом не надано оцінки його доводам про те, що заяву від імені ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" подано до місцевого суду особою, яка не має процесуальної дієздатності, а тому така заява підлягала поверненню місцевим судом заявнику і не може бути розглянута по суті.
Доводи інших учасників справи
22. ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" у відзиві на касаційні скарги погодилося з висновками апеляційного суду про помилковість відкриття провадження за апеляційними скаргами відповідачів 1, 4 на ухвалу місцевого суду від 08.10.2018 та заперечувало доводи скаржників про наявність підстав для скасування прийнятої апеляційним судом ухвали від 17.01.2019 про закриття апеляційного провадження.
23. Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" у письмових поясненнях на касаційні скарги зазначило про відсутність підстав для закриття апеляційним судом провадження за апеляційними скаргами відповідачів 1, 4 відповідно до статті 264 ГПК України, у зв'язку з чим просило скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
24. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод
Стаття 6 - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
25. Конституція України
Стаття 129 - основними засадами судочинства, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).
26. Господарський процесуальний кодекс України 
Частина 1 статті 4 - право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Частина 6 статті 12 - господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Частина 1 статті 17 - учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частина 1 статті 176 - за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
Частина 2 статті 176 - про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Частина 1 статті 254 - учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Частина 2 статті 254 - ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Частина 2 статті 255 - апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Пункт 4 частини 5 статті 260 - апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
27. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011
Частини 2 статті 8 - в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.
Частина 4 статті 10 - суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
Частина 1 статті 20 - правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з підстав, визначених в частині першій цієї статті.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
28. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційні скарги щодо доводів відповідача-1 та відповідача-4 про порушення апеляційним судом приписів статті 129 Конституції України, статей 8, 10, 20 Закону про банкрутство та статей 12, 174, 254, 255 ГПК України при прийнятті рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу місцевого суду від 08.10.2018 у справі №910/5902/18.
А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги та висновків суду апеляційної інстанції 
29. Відповідно до статті 129 Конституції України, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується виходячи з принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.
Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону. Відтак, випадки, в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, мають бути встановлені ГПК України. 
30. Відповідачами 1, 4 предметом касаційного оскарження визначено ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 у справі №910/5902/18 про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 про прийняття до розгляду заяви ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь".
Скаржник доводили порушення їх прав оскаржуваним в касаційному порядку судовим рішенням (ухвалою) з посиланням на те, що апеляційним судом звужено перелік ухвал місцевого господарського суду, прийнятих у справі про банкрутство, які можуть бути предметом апеляційного оскарження в силу частини 2 статті 8 Закону про банкрутство, та зазначили, що приписами спеціального закону, що визначає процедуру провадження у справах про банкрутство, не встановлено обмежень щодо апеляційного перегляду ухвали місцевого суду про прийняття до розгляду заяви про спростування майнових дій боржника в межах справи про банкрутство.
31. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Аналізуючи право особи на розгляд її скарги в апеляційному суді, слід застосовувати положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, у Рішенні 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", яким зазначено, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
При цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
32. Як підставу для закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу місцевого суду від 08.10.2018 у справі №910/5902/18, апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі від 17.01.2019 зазначив, що як процесуальним законом (стаття 255 ГПК України), так і Законом про банкрутство (стаття 8), як спеціальним законом, приписи якого застосовуються у справі про банкрутство №910/5902/18, не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали місцевого суду про прийняття до розгляду в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" заяви боржника про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки така ухвала суду лише забезпечує хід судового процесу та не визначає права та обов'язки учасників справи.
33. За змістом частини 2 статті 254 ГПК України вбачається право учасників справи на подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу; оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду, прийнятого по суті спору, не допускається. Отже, частиною 1 статті 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого суду, зокрема, згідно з пунктом 17 частини 1 цієї статті - ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
34. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013, положення якого застосовуються у справі про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", в апеляційному порядку можуть бути оскаржені усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.
Положеннями частини 4 статті 10 Закону про банкрутство до компетенції суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесено вирішення усіх майнових спорів з вимогами до боржника.
Частиною 6 статті 12 ГПК України передбачено, що справи про банкрутство розглядаються господарськими судами у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Отже, у разі ініціювання майнового спору в межах справи про банкрутство, місцевий суд, який розглядає справу про банкрутство, керуючись приписами статті 176 ГПК України, що визначає порядок відкриття провадження у справі, постановляє ухвалу про прийняття заяви з майновими вимогами до боржника до розгляду, яка лише забезпечує рух судового процесу та не вирішує питання про права учасників справи. Зазначене виключає можливість апеляційного оскарження такої ухвали місцевого суду окремо від рішення суду, прийнятого по суті спору.
35. За змістом апеляційних скарг ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачами 1, 4 оскаржується ухвала місцевого суду від 08.10.2018 про прийняття до розгляду в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" заяви боржника про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка не може бути предметом апеляційного перегляду окремо від рішення місцевого господарського суду, оскільки не входить до переліку ухвал згідно з частиною 1 статті 255 ГПК України, а можливість оскарження такої ухвали як окремого процесуального документа в апеляційному порядку прямо не передбачена положеннями Закону про банкрутство.
Отже, суд апеляційної інстанції з дотриманням норм процесуального права та з урахуванням спеціальних норм Закону про банкрутство дійшов правильного висновку про закриття помилково відкритого ухвалою від 04.12.2018 апеляційного провадження за апеляційними скаргами відповідачів 1, 4 на ухвалу місцевого суду від 08.10.2018 про прийняття до розгляду заяви боржника в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" відповідно до статті 264 ГПК України.
36. Верховний Суд відхиляє, як необґрунтовані, доводи касаційних скарг про те, що апеляційним судом помилково закрито апеляційне провадження з перегляду ухвали місцевого суду від 08.10.2018 у справі №910/5902/18 з посиланням на те, що така ухвала за своєю суттю є ухвалою про прийняття до розгляду заяви про спростування майнових дій боржника, обмежень щодо оскарження якої не встановлено як ГПК України, так і Законом про банкрутство. Суд зазначає, що за змістом заяви ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" від 28.09.2018 про визнання відсутнім права іпотекодержателя, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних записів, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку прийнято до розгляду оскаржуваною ухвалою місцевого суду, вбачається, що вимоги боржника заявлено з цивільно-правових підстав (статті 203, 215, 387, 388, 572, 575 ЦК України, статті 3, 4, 5, 19, 35, 37 Закону України "Про іпотеку", статті 3, 15, 16, 17, 19, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), тоді як підстави для спростування майнових дій боржника в межах справи про банкрутство визначені частиною 1 статті 20 Закону про банкрутство, однак, не зазначалися боржником у поданій до місцевого суду заяві від 28.09.2018.
Отже, оскаржувана в апеляційному порядку ухвала місцевого суду від 08.10.2018 у справі №910/5902/18 за своєю правовою природою є ухвалою про відкриття провадження за заявою боржника, поданою в межах справи про банкрутство, яка в силу статті 255 ГПК України не визначена як ухвала суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення місцевого суду. При цьому, частиною 2 статті 8 Закону про банкрутство коло ухвал, прийнятих у справі про банкрутство, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначено з урахуванням обмежень, встановлених ГПК України та цим Законом.
Відтак, при прийнятті оскаржуваної ухвали від 17.01.2019 про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "РВС Банк" та ТОВ "Хотел Проперті" на ухвалу суду першої інстанції від 08.10.2018 про прийняття до розгляду заяви боржника в межах справи №910/5902/18 про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" апеляційним судом правильно застосовано обмеження щодо реалізації скаржниками права на апеляційне оскарження судового рішення, яке не може бути предметом апеляційного перегляду окремо від прийнятого по суті спору рішення суду; можливість перегляду апеляційним судом ухвали місцевого суду, що забезпечує рух судового процесу, прямо не передбачена як нормами ГПК України, так і Закону про банкрутство.
37. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. 
Аналізуючи мотивацію прийнятої апеляційним судом ухвали крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на апеляційний суд обов'язку щодо мотивації прийнятого ним рішення, оскільки суд приділив достатньо уваги обґрунтуванням щодо відхилення доводів відповідачів 1, 4, правильно застосував норми законодавства про банкрутство та процесуального права щодо права на апеляційне оскарження ухвал місцевого суду та не допустив порушення принципів господарського судочинства при застосуванні норм процесуального права.
38. Верховний Суд вважає правильними висновки апеляційного суду про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами відповідачів 1, 4 на ухвалу місцевого суду від 08.10.2018 у справі №910/5902/18 з огляду на встановлену апеляційним судом правову природу оскаржуваної ухвали як такої, що визначає хід судового процесу (є процесуальним документом про прийняття заяви боржника до розгляду в межах справи про банкрутство), а тому апеляційне провадження за такими апеляційними скаргами було відкрито помилково ухвалою апеляційного суду від 04.12.2018, у зв'язку з чим підлягає закриттю в порядку статті 264 ГПК України.
А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
39. Доводи скаржників, зазначені в пункті 18 описової частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими з підстав, зазначених в пунктах 31-38 мотивувальної частини цієї постанови. Доводи скаржників за змістом пунктів 19-21 описової частини даної постанови Суд відхиляє як такі, що не можуть бути предметом розгляду під час касаційного перегляду ухвали апеляційного суду про закриття апеляційного провадження з перегляду ухвали місцевого суду від 08.10.2018 у справі №910/5902/18, оскільки такі доводи виходять за межі предмета касаційного оскарження ухвали суду про прийняття заяви до провадження, а можуть бути предметом розгляду за наслідком прийняття судового рішення з розгляду спору по суті. 
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
40. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм законодавства про банкрутство та процесуального права при прийнятті ухвали апеляційним судом, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг відповідачів 1, 4 та залишення без змін ухвали суду апеляційної інстанції. 
В. Судові витрати 
41. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційних скарг, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржниками.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотел Проперті" та Акціонерного товариства "РВС Банк" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 у справі №910/5902/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       Л.Й. Катеринчук

Судді                                                                                                   В.Г. Пєсков
                                                                                                             
                                                                                                            В.Я. Погребняк