Постанова
Іменем України                                       
 
27 лютого 2019 року 
 
м. Київ
 
справа № 760/20070/16-ц
 
провадження № 61-27563св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю.В.,
 
учасники справи:
 
стягувач (заявник) -публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»,
суб'єкт оскарження -державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києва Левіцький Тимофій Костянтинович,
боржник - ОСОБА_4, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва, у складі судді Українця В. В., 
від 24 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Соколової В. В., Немировської О. В., Чобіток А. О., 
від 12 жовтня 2017 року.
 
Короткий зміст скарги 
 
У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» 
(далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києва Левіцького Т. К.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 24 листопада 
2016 рокускаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без розгляду.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця з пропуском строку, передбаченого ЦПК України. Клопотання про поновлення пропущеного строку не подав. Заявнику роз'яснено, що він має право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» відхилено, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що скарга ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця була подана до суду з пропуском строку, передбаченого статтею 385 ЦПК України, 2004 року, а саме: 23 листопада 2016 року через канцелярію суду, що підтверджується штампом із зазначенням вхідного номера та дати. Конверт, який підтверджує направлення скарги до суду засобами поштового зв'язку, у матеріалах справи відсутній.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати оскаржені ухвали та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції,посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не перевірили дату направлення скарги до суду, оскільки останнім днем подання скарги було 21 листопада 2016 року. У цей день до Солом'янського районного суду міста Києва були направлені дві скарги на дії державного виконавця, а оригінал конверту з відображенням дати направлення знаходиться у матеріалах іншої справи. Суд апеляційної інстанції помилково не взяв до уваги реєстр відправки, оскільки у реєстрі зазначено вихідний номер документа (скарги), який було вкладено у конверт.
 
Відзиву на касаційну скаргу не надходило
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
13 листопада 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
Статтею 388 ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року
№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»
(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 15 грудня 
2014 року у справі № 760/25734/14-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь 
ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором 
у розмірі 213 582,38 грн.
24 лютого 2015 року представником ПАТ «Родовід Банк» отримано виконавчий лист у вказаній вище справі.
 
У 2015 році ПАТ «Родовід Банк» звернулось до начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа.
 
12 листопада 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.
 
Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 22 лютого 
2016 скаргу ПАТ «Родовід Банк» було задоволено та визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження від 12 листопада 2015 року та зобов'язано відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві вирішити питання щодо відкриття провадження з примусового виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 213 582,38 грн.
 
18 жовтня 2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відновлення виконавчого провадження ВП № 49330819 на підставі ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року.
 
01 листопада 2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку із відсутністю підтвердження сплати авансового внеску за пред'явлення виконавчого документа. 
 
Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу 
від 01 листопада 2016 року отримано представником ПАТ «Родовід Банк» 
10 листопада 2016 року.
 
23 листопада 2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01 листопада 2016 року.
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Відповідно до статті 383 ЦПК України, 2004 року, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
 
Згідно зі статтею 385 ЦПК України, 2004 року, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
 
Відповідно до статті 72 ЦПК України, 2004 року, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.
 
При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. 
 
Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові роз'яснюється право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
 
Частиною третьою статті 10 ЦПК України, 2004 року, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
 
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України, 2004 року, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
 
Згідно з частиною другою статті 59 ЦПК України, 2004 року обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
 
Встановивши, що скарга на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києва подана до суду ПАТ «Родовід Банк» з пропуском строку, передбаченого статтею 385 ЦПК України, 2004 року, клопотання про поновлення пропущеного строку ПАТ «Родовід Банк» не заявлено, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги без розгляду. ПАТ «Родовід Банк» не довів належними та допустимими доказами, що скарга була направлена до суду засобами поштового зв'язку 21 листопада 2016 року, оскільки в матеріалах справи відсутній конверт, а скарга зареєстрована канцелярією суду 23 листопада 2016 року за вхідним № 87328. 
 
Доводи касаційної скарги про зазначення вихідного номера документа у реєстрі поштових відправлень не може бути взята судом касаційної інстанції до уваги, оскільки у реєстрі відправлених рекомендованих листів від 21 листопада 2016 року (а. с. 14), на який як на доказ вчасного направлення скарги до суду посилається ПАТ «Родовід Банк», документ з вихідним номером № 16-11-б.б/5953 (вихідний номер скарги ПАТ «Родовід Банк») відсутній. 
 
В оскаржених ухвалах суду першої та апеляційної інстанції заявнику було роз'яснено, що він має право на повторне звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця на загальних підставах, тобто має право подати скаргу і заявити клопотання про поновлення строку на її подання.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 24 листопада 
2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                      Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                     О. В. Білоконь
 
        Є. В. Синельников
 
        С. Ф. Хопта
        
                                                                                                                  Ю. В. Черняк