ПОСТАНОВА
Іменем України

23 квітня 2019 року 
Київ
справа №313/670/16-а(2-а/313/7/2016)
адміністративне провадження №К/9901/11862/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
Суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну спра ву № 313/670/16-а(2-а/313/7/2016)
за позовом ОСОБА_2
до Провідного спеціаліста - державного фіто санітарного інспектора відділу дозвільної системи управління державного нагляду Пономаренко Сергія Володимировича, 
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області
на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2016 року (головуючий - Калабухова О.А.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Білак С.В., суддів - Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.), 
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області із адміністративним позовом до провідного спеціаліста державного фітосанітарного інспектора відділу дозвільної системи управління державного нагляду Пономаренка Сергія Володимировича (далі - відповідач), в якому просив:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №ЗП000226 від 06.05.2016 року, винесену відповідачем, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п.1 ч.1 ст.188-26 КУпАП з подальшим закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
2. 09 вересня 2016 року Веселівський районний суд Запорізької області вирішив:
- адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № ЗП 00226 від 06 травня 2016 року винесену провідним спеціалістом - державним фітосанітарним інспектором відділу дозвільної системи управління державного нагляду Пономаренко С.В., відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 188-26 КУпАП «Не виконання законних вимог Головного державного фітосанітарного інспектора України, головних державних фітосанітарних інспекторів, держаних фітосанітарних інспекторів» та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн. 00 коп., з подальшим закриттям по справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена с порушеннями, так як правопорушник не був присутнім при винесенні постанови, йому не були роз'яснені права та обов'язки, чим було порушено його право на захист. Факт того, що ОСОБА_2 не допустив проведення перевірки належним чином зафіксовано не було.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
4. 16 листопада 2016 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд вирішив:
- апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області - залишити без задоволення;
- постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2016 р. - залишити без змін.
5. Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
6. У касаційній скарзі скаржник просить: 
- скасувати постанову Веселівського районного суду Запорізької області від                        09 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року;
- ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
7. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.
7.1. Скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними. 
7.2. Скаржник зазначає, що актом № 03-19/004 від 08 квітня 2016 року про не допуск до здійснення планової перевірки зафіксовано не допуск позивачем до проведення перевірки ДП «Дослідне господарство «Ізвєстія» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (далі - ДП ДГ «Ізвєстія» Донецької ДСДС НААН України). Крім того, скаржник вважає, що судами при прийнятті оскаржуваних рішень було допущено неправильне застосування положень КУпАП.
8. Інші учасники процесу заперечень на касаційну скаргу не подавали.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання наказу Державної фітосанітарної інспекції Запорізької області від 30.12.2015 року № 169 Про затвердження Плану проведення перевірок державними фітосанітарними інспекторами на 2016 рік, було складено повідомлення від 22.03.2016 року №03-19/002 про проведення з 01 квітня по 14 квітня 2016 року планової перевірки з питань виконання вимог законодавства у сфері карантину та захисту рослин ДП ДГ «Ізвєстія» та направлення від 28.03.2016 року №01-12 132, які були отримані підприємством.
10. 08 квітня 2016 року провідним спеціалістом державного фітосанітарного інспектора відділу дозвільної системи управління державного нагляду              Пономаренко С.В. складено Акт про не допуск до здійснення планової перевірки  №03-19/004, в якому зазначено, що 08 квітня 2016 року суб'єктом господарювання в особі директора ОСОБА_2 не було допущено посадову особу Державної фітосанітарної інспекції до здійснення перевірки.
11. 08 квітня 2016 року провідним спеціалістом державного фітосанітарного інспектора відділу дозвільної системи управління державного нагляду Пономаренко Сергієм Володимировичем складено протокол про адміністративне правопорушення №ЗП000226, в якому зазначено, що ОСОБА_2, який є директором ДП ДГ «Ізвєстія» ДДСДС НААН України, безпідставно не допустив держфітінспектора до здійснення планової перевірки господарська; нормативно правова відповідальність за правопорушення передбачена ст.188-26 КУпАП. 
12. В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 15 квітня 2016 року.
13. Враховуючи дані обставини та вимоги ст.277-2 КУпАП розгляд справи було перенесено на 06 травня 2016 року, а на адресу ДП ДГ «Ізвєстія» Донецької ДСДС НААН України направлено рекомендованим листом (квитанція №7220202170230 від 25.04.2016 року) повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
14. У зв'язку зі збоєм в роботі УДДПЗ «Укрпошта» повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення разом з іншими документами по справі на адресу ДП ДГ «Ізвєстія» Донецької ДСДС НААН України  надійшли позавчасно. 
15. 04 травня 2016 року позивач направив на адресу відповідача заперечення на протокол про адміністративне правопорушення №ЗП000226 від 08.04.2016 року.
16. 06 травня 2016 року провідним спеціалістом - державним фітосанітарним інспектором відділу дозвільної системи управління державного нагляду     Пономаренко С.В. у відношенні позивача винесено постанову № ЗП000226 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 188-26 КУпАП - невиконання законних вимог Головного державного фітосанітарного інспектора України, головних державних фітосанітарних інспекторів, державних фітосанітарних інспекторів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн. 00 коп.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
17. Конституція України
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
18. Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
18.1. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
18.2. Відповідно до ст.254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
18.3. Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
18.4. Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
18.5. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
18.6. Відповідно до ст.283 КУпАП Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
19. Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року №59 (далі - Інструкція №59).
19.1. Частиною 1 Розділу І Інструкції №59 встановлено, що службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).
20. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).
Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції. 
1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08 квітня 2016 року ОСОБА_2 згідно наказу від 06 квітня 2016 року перебував у відрядженні в м. Київ з 06.04.2016 року по 08.04.2016 року. 
23. З протоколу про адміністративне правопорушення №ЗП000226 від 08.04.2016 року складеного відносно позивача, вбачається, що в протоколі не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, зазначено лише дата 08.04.2016 року.
24. Відповідно до посвідчення про відрядження 08 квітня 2016 року ОСОБА_2 прибув з м. Києва та вибув до смт Веселе. 
25. Протокол про адміністративне правопорушення щодо не допуску позивачем до перевірки державного фітосанітарного інспектора було складено у с. Широке.
26. Отже, протокол про адміністративне правопорушення №ЗП000226 від 08 квітня 2016 року було складено відносно посадової особи підприємства в момент її перебування у відрядженні.
27. Судами попередніх інстанцій встановлено, позивач в момент виявлення відповідачем адміністративного правопорушення перебував у іншому населеному пункті для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи, а тому не міг вчинити адміністративне правопорушення за місцем постійної роботи.
28. Оскільки, на момент складання протоколу позивач був відсутній за основним місцем роботи, з протоколом про адміністративне правопорушення він не ознайомлювався та не мав можливості ознайомитись, його права та обов'язки йому не були роз'ясненні, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не повідомлявся, від підпису протоколу не відмовлявся. 
29. За наведених обставин, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відомості зазначені у протоколі не відповідають дійсності.
30. Суд не приймає до уваги доводи скаржника, на які він посилається в касацій скарзі, що актом № 03-19/004 від 08 квітня 2016 року про не допуск до здійснення планової перевірки зафіксовано не допуск позивачем до проведення перевірки ДП ДГ «Ізвєстія» Донецької ДСДС НААН України, оскільки вказані доводи спростовуються встановленими обставинами у справі.
31. Судами попередніх інстанцій встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем не було дотримано вимоги статті 280 КУпАП, а саме не було встановлено: чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також не було з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
32. Жодних доказів скоєння позивачем вказаного у оскаржуваній постанові правопорушення, окрім протоколу та акту, складених відповідачем одноособово, без свідків, відповідно особи яка перебувала в день винесення протоколу у відрядженні, до суду відповідачем не додано, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення додаткові докази не витребувано та не досліджено. 
33. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
34. Доводи, які наводяться скаржником в касаційній скарзі, не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваних рішень та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і встановлених обставин справи.
35. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області - залишити без задоволення. 
2. Постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від                             16 листопада 2016 року- залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          В.М. Шарапа          

                                                                                          Н.А. Данилевич