Постанова                                          
Іменем України
 
10 квітня 2019 року
м. Київ
 
справа № 182/7301/17
провадження № 61-46092 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Стрільчука В. А.
суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач)
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1,
відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
третя особа -Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк»
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року у складі судді Багрової А. Г. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 
2018 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог скарги 
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначив, що 07 листопада 2016 року між ним та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір строкового банківського вкладу 
№ 00507390, за умовами якого він розмістив на вкладному рахунку 
№ НОМЕР_1 грошову суму в розмірі 15 000,00 євро, що еквівалентно 
425 575,04 грн, строком до 15 травня 2017 року 
 
На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 
2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»
 
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію 
ПАТ «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
 
07 березня 2017 року позивач отримав частину вкладу через ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 200 000,00 грн, залишок неповернутої суми становить 225 575,04 грн.
 
13 березня 2017 року позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про визнання його кредитором та повернення грошових коштів за вкладом, однак відповіді не отримав.
 
Посилаючись на те, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду у межах граничного розміру відшкодування, що не може бути меншим за 200 000,00 грн, позивач просив стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб невиплачені грошові кошти за вкладом у загальному розмірі 225 575,04 грн за договором банківського вкладу № 00507390 від 07 листопада 2016 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 
07 травня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає випадки, за яких дозволяється обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, до яких належить, зокрема, запровадження тимчасової адміністрації та делегування уповноваженій особі Фонду повноважень тимчасового адміністратора банку. На виконання частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 
07 березня 2017 року ОСОБА_1 отримав граничну суму відшкодування коштів за вкладами у розмірі 200 000,00 грн, встановленому рішенням адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2012 року, яке зареєстровано у Міністерстві юстиції України 29 серпня 2012 року за №1452/21764, решту його вимог на суму 233 327,84 грн включено до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк». Вимоги ОСОБА_1 про стягнення зазначеної суми задоволенню не підлягають, оскільки це порушуватиме черговість та порядок задоволення вимог кредиторів.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 
2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року залишено без змін. 
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та позицій інших учасників справи 
 
У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1, у якій заявник просив скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 
2018 року, і ухвали нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про встановлення керівним органом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме його адміністративною радою, максимально гарантованої суми відшкодування по вкладам розміщеним у 
ПАТ «Платинум Банк», зважаючи на те, що рішення адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2012 року, яке зареєстровано у Міністерстві юстиції України 29 серпня 2012 року за №1452/21764, прийнято до набуття чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статтею 26 визначено, що гранична сума відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн. Ураховуючи відсутність прийнятого на виконання Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення адміністративної ради Фонду про встановлення граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, відповідач повинен відшкодувати ОСОБА_1, як вкладнику ПАТ «Платинум Банк», грошові кошти у розмірі, що дорівнює його вкладу. 
 
Крім того суди не урахували положення статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини першої статті 323 ЦК України, які гарантують, що право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що 07 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №00507390 в іноземній валюті - євро, строком до 
15 травня 2017 року, за умовами якого ОСОБА_1 07 листопада 2016 року вніс на депозитний рахунок НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 
15 000,00 євро, що еквівалентно 425 575,04 грн.
 
Відповідно до пункту 3.1. зазначеного договору, повернення вкладу та сплата процентів, нарахованих банком за користування вкладом, здійснюється шляхом перерахування відповідних сум на поточний рахунок № 26204779312601, відкритий позивачем в ПАТ «Платинум Банк».
 
На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 
2017 року №14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 11 січня 2017 року №85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого розпочато процедуру виведення 
ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано повноваження тимчасового адміністратора
ПАТ «Платинум Банк».
 
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію 
ПАТ «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року №743 «Про початок ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Платинум Банк».
 
07 березня 2017 року ОСОБА_1 виплачено гарантовану суму коштів за вкладом у розмірі 200 000,00 грн, а вимоги щодо виплати решти грошових коштів - 225 575,04 грн включено до четвертої черги реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Платинум Банк»
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
Відповідно до пункту шостого статті 2 зазначеного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
 
У спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.
 
Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 частини п'ятої статті 
36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
 
Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.
 
Ураховуючи специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, їх предмет, а також наявність нормативно-правової бази, яка урегульовує правовідносини за договором банківського вкладу у разі введення у банку тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури, питання щодо повернення грошових коштів за банківським вкладом, підлягає вирішенню відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
 
Зокрема частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 
200 000,00 грн. 
 
Згідно з частиною п'ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.
 
Частиною четвертою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. 
 
Оскільки 07 березня 2017 року ОСОБА_1 виплачено гарантовану суму коштів за вкладом у розмірі 200 000,00 грн, а вимоги щодо виплати решти грошових коштів - 225 575,04 грн включено до четвертої черги реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Платинум Банк», суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що після введення у банку тимчасової адміністрації стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є неможливим. Акцептовані кредиторські вимоги не задовольняються за рахунок гарантованого державою відшкодування за вкладами, оскільки їх задоволення здійснюється у межах ліквідаційної процедури у порядку, визначеному статтею 52 Закону, за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та продажу майна банку. 
 
Інші доводи касаційної скарги правильність рішення судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обгрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 
07 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                               В. А. Стрільчук
Судді:                                                                           В. О. Кузнєцов 
А.С. Олійник
С.О. Погрібний
Г.І. Усик