ПОСТАНОВА
Іменем України

25 квітня 2019 року 
Київ
справа №817/3212/14
касаційне провадження №К/9901/8434/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 (суддя Дорошенко Н.О.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 (головуючий суддя - Хаюк С.М., судді: Бондарчук І.Ф., Моніч Б.С.) у справі № 817/3212/14 за позовом Дочірнього підприємства «М'ясокомбінат «Зоря» до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:          
Дочірнє підприємство «М'ясокомбінат «Зоря» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області, в якому заявило вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2014 №0000172251, №0000142251, №0000132251, №0000162251 та №0010117121702.
Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 05.03.2015 позов задовольнив частково. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 22.05.2014 №  0000142251 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 418082 грн., в тому числі: за основним платежем в сумі 339713 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 78369 грн.; № 0000132251 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 373183 грн., в тому числі: за основним платежем в сумі 298546 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 74637 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовив.   
Житомирський апеляційний адміністративний суд за результатами апеляційного перегляду постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 ухвалив постанову від 24.06.2015.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області оскаржила їх у касаційному порядку. 
В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 в частині задоволення позовних вимог та направити справу на новий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статті Закону України «Про ветеринарну медицину», пунктів 1.2, 2.6, 4.2 Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, статті 135, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, статтей 159, 207 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій).
Зокрема, наголошує на тому, що висновки суду апеляційної інстанції, викладені у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, не відповідають зазначеним у резолютивній частині результатам апеляційного розгляду справи.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення судів усіх інстанцій повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.
Слід зазначити, що за змістом пункту 3 частини першої статті 207 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді апеляційної інстанції) у мотивувальній частині зазначаються: встановлені судом апеляційної інстанції обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався.
Таким чином, у мотивувальній частині рішення необхідно наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 207 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді апеляційної інстанції) у резолютивній частині судового рішення зазначаються: висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги і позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження; встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
При цьому висновки суду апеляційної інстанції, які зазначені в резолютивній частині судового рішення, повинні відповідати позиції, викладеній у мотивувальній частині.
Як вбачається з постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2015, вказаним судовим рішенням вирішено спір по суті заявлених Дочірнім підприємством «М'ясокомбінат «Зоря» позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 22.05.2014 №0000172251, №0000142251, №0000132251, №0000162251 та №0010117121702.
Так, за змістом вказаного судового рішення суду першої інстанції Дочірньому підприємству «М'ясокомбінат «Зоря»:
1)          задоволено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 22.05.2014:
№  0000142251 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 418082 грн., в тому числі: за основним платежем в сумі 339713 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 78369 грн. 
№ 0000132251 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 373183 грн., в тому числі: за основним платежем в сумі 298546 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 74637 грн.;
2) відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.
За наслідками апеляційного перегляду постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 за апеляційними скаргами Дочірнього підприємства «М'ясокомбінат «Зоря» та Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову від 23.06.2015.
Резолютивна частина вказаної постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 викладена у такій редакції:
«Апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «М'ясокомбінат «Зоря» задовольнити.  
Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від « 05» березня 2015 р. скасувати в частині відмови у задоволені позову.
Прийняти в цій частині нову постанову якою визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0000142251, №0000132251, №0000172251 від 22.05.2014 року.
В іншій частині постанову залишити без змін.».
Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що зміст деяких положень резолютивної частини постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 не відповідає викладеним у мотивувальній частині судового рішення висновкам.
Так, у мотивувальній частині постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 суд апеляційної інстанції вказав, що застосування контролюючим органом до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5757,44 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.05.2014 №0000172251 є правомірним і підстави для його скасування відсутні. Натомість, резолютивна частина містить положення щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.05.2014 №0000172251 у повному обсязі.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що погоджується з висновками суду першої інстанції та контролюючого органу щодо обґрунтованості визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток за епізодом щодо заниження доходів від поворотної фінансової допомоги в сумі 245954 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 61488 грн., а тому податкове повідомлення рішення від 22.05.2014 №0000142251 в зазначеній частині нарахувань є правомірним. Натомість, резолютивна частина постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 містить положення щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.05.2014 №0000142251 у повному обсязі.
З огляду на вищенаведене, суд касаційної інстанції вважає, що постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 не відповідає вимогам статті 207 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді апеляційної інстанції), що позбавляє можливості достеменно встановити наслідками апеляційного перегляду справи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, постановлене у справі рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити всі фактичні обставини справи, надати належну правову оцінку доводам, викладеним позивачем та відповідачем в апеляційних скаргах, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області задовольнити частково.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі № 817/3212/14 скасувати.
Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду | | Т.М. Шипуліна Л.І. Бившева В.В. Хохуляк