Постанова
Іменем України
 
27 березня 2019 року
 
м. Київ
 
справа № 703/183/15-ц
 
провадження № 61-19984св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,  
 
учасники справи:
позивач - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Віра»,
відповідачі: ОСОБА_3, Смілянська міська рада Черкаської області,
третя особа - ОСОБА_4,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року у складі судді Калашника В. П. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Пономаренка В. В., Сіренка Ю. В.,
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2015 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Віра» (далі - ОСББ «Віра»; ОСББ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, Смілянської міської ради Черкаської області (далі - Смілянська міська рада), третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення Смілянської міської ради та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.
 
Позивач обґрунтовував вимоги тим, що він обслуговує житловий будинок АДРЕСА_1.
 
10 квітня 2006 року ОСББ отримало дозвіл Смілянської міської ради на розробку технічної документації із землеустрою на отримання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку прибудинкової території вказаного будинку.
 
ОСОБА_3, яка є співвласником 1/4 частини сусіднього будинку АДРЕСА_2, також отримала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку під індивідуальною житловою забудовою за вказаною адресою згідно з представленою схемою на підставі рішення Смілянської міської ради від 27 грудня 2006 року                          № 11-50/V. 
 
При цьому в процесі приватизації землі відповідач надала землевпорядній організації акт погодження меж земельної ділянки від 25  вересня 2006 року з підробленими підписами співвласників суміжних землекористувачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також голови правління ОСББ «Віра».
 
На підставі рішення Смілянської міської ради від 06 березня 2007 року           № 13-49/V про передачу безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_3 отримала державний акт від 12 квітня 2007 року серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,03 га на АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
 
ОСББ зазначало, що внаслідок такої приватизації ОСОБА_3 зайняла частину земельної ділянки, призначеної для обслуговування прибудинкової території багатоквартирного будинку, площею 0,025 га.
 
Про факт підробки підписів суміжних землекористувачів в акті погодження меж земельної ділянки від 25 вересня 2006 року позивач дізнався лише в 2014 році після постановлення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області ухвали про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за фактом використання завідомо підробленого документа.
Уточнивши позовні вимоги, ОСББ «Віра» просило визнати недійсним пункт 6 рішення Смілянської міської ради від 06 березня 2007 року № 13-49/V, на підставі якого ОСОБА_3 отримала державний акт від 12 квітня 2007 року на право власності на зазначену земельну ділянку; скасувати вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_3
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Справа розглядалася судами неодноразово.
 
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСББ «Віра» відмовлено. 
 
Суди виходили з того, що оскільки позивач не довів наявності в нього визначеного законом права користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1, то він не вправі вимагати усунення порушень неіснуючого землекористування.
 
Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року касаційну скаргу ОСББ «Віра» задоволено частково. 
 
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.
 
Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що суди не перевірили обставин, на які посилався позивач на підтвердження наявності у нього порушеного права відповідачем, та зробили передчасні висновки про відсутність порушеного права або інтересу. Суди не з'ясували, якою саме земельною ділянкою користується позивач у встановленому законом порядку, і з огляду на це, чи порушуються його права передачею у власність відповідачу спірної земельної ділянки.
 
Короткий зміст оскаржених рішення та ухвали судів попередніх інстанцій
 
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року, поновлено ОСББ «Віра» позовну давність для звернення до суду з даним позовом. 
 
Позов ОСББ «Віра» задоволено.
 
Визнано недійсним пункт 6 рішення Смілянської міської ради від 06 березня 2007 року № 13-49/V у частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,03 га на АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
 
Визнано недійсним державний акт від 12 квітня 2007 року серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,03 га на АДРЕСА_2, виданий на ім'я ОСОБА_3 
 
Суди зробили висновки про те, що позивач лише у 2014 році дізнався про порушене право після постановлення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 28 жовтня 2014 року ухвали про звільнення ОСОБА_3 від відповідальності в кримінальному провадженні у справі № 703/5705/14-к.р., яка обвинувачувалася у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа - акта погодження меж землекористування присадибною ділянкою від 25 вересня 2006 року, у якому підроблені підписи суміжних землекористувачів.
 
Задовольняючи позов, суди зазначили, що в порушення положень статті 198 ЗК України приватизація земельної ділянки ОСОБА_3 проведена без погодження її меж із суміжним землекористувачем ОСББ «Віра», що підтверджується актом погодження меж землекористування присадибної ділянки від 25 вересня 2006 року. 
 
Крім того, внаслідок такої приватизації відповідач зайняла частину земельної ділянки ОСББ, яке тривалий час на умовах оплати (договір оренди землі) користувалося нею.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У березні 2017 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.
 
Справу № 703/183/15-ц передано до Верховного Суду.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ОСББ «Віра» у встановленому законом порядку не отримало право користування земельною ділянкою, тому воно не може вимагати усунення порушень права, якого немає. 
 
На переконання заявника, суди не врахували вказівок, які містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року.
 
Зазначає, що у період із 2007 року між ОСББ «Віра» та ОСОБА_3 у судах розглядалися спори, у тому числі й щодо підроблення акту погодження меж землекористування присадибної ділянки від 25 вересня 2006 року, тому позовна давність пропущена без поважних причин.
 
Підстав для задоволення позову немає.
 
Короткий зміст заперечень
 
ОСББ «Віра» подало заперечення, у яких просить касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а оскаржені судові рішення залишити без змін, вважаючи їх законними та обґрунтованими. 
 
Обставини справи
 
Суди встановили, що відповідно до довідки від 30 травня 2007 року № 1185, виданої Смілянським відділом «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 (52/300 частин), ОСОБА_8 (52/300 частин), ОСОБА_9 (52/300 частин), ОСОБА_10 (12/100 частин), ОСОБА_11 (12/100 частин), ОСОБА_12 (52/300 частин), ОСОБА_13 (24/100 частин). Право власності у членів ОСББ «Віра» зареєстроване у березні - жовтні 2005 року.
 
Згідно з листом Смілянської міської ради від 23 лютого 2017 року                 № 6/01-4 земельна ділянка загальною площею 0,0836 га за адресою: АДРЕСА_1, знаходилася у фактичному користуванні мешканців домоволодіння за цим номером на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 01 грудня 1953 року № 541.
 
З моменту приватизації житлових квартир та утворення співвласниками ОСББ рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 16 лютого 2006 року № 149 багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 списаний з балансу комунального підприємства «Гранд» та переданий на баланс новоутвореному ОСББ «Віра».
 
10 квітня 2006 року Смілянська міська рада надала ОСББ дозвіл НОМЕР_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 
 
Однак позивач позбавлений можливості приватизувати земельну ділянку в розмірі 0,0836 га, оскільки її частина в розмірі 0,03 га була приватизована суміжним землекористувачем ОСОБА_3
 
ОСОБА_3 є співвласником 1/4 частини будинку АДРЕСА_2. 
 
На підставі рішення Смілянської міської ради від 27 грудня 2006 року                   № 11-50/V вона отримала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку під індивідуальною житловою забудовою на АДРЕСА_2 згідно з представленою схемою.
 
У процесі приватизації відповідач надала акт погодження меж земельної ділянки від 25 вересня 2006 року із суміжними землекористувачами.
 
Відповідно до пункту 6 рішення Смілянської міської ради від 06 березня 2007 року № 13-49/V XIII Смілянської міської ради «Про внесення змін та доповнень до рішень міськвиконкому про передачу земельних ділянок в приватну власність, вилучення та надання земельних ділянок в оренду» радою було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо посвідчення права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку загальною площею 0,0314 га ОСОБА_3 на АДРЕСА_2, передано їй безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,03 га за вказаною адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 0,0014 га - надано в оренду строком на 25 років з обмеженням в забудові в межах червоних ліній від АДРЕСА_1, а на земельну ділянку площею 0,0314 га - з обмеженням права у забудові в зоні реконструкції.
 
12 квітня 2007 року ОСОБА_3 отримала державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,03 га за зазначеною адресою, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
 
Підставою для подання даного позову стало підроблення ОСОБА_3 підписів в акті погодження меж земельної ділянки від 25 вересня 2006 року із суміжними землекористувачами.
    
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 жовтня 2014 року у кримінальній справі № 703/5705/14-к.р. ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 358 КК України, оскільки з моменту вчинення злочину минуло більш як три роки.
 
У вказаній справі була проведена судова почеркознавча експертиза (22 березня 2013 року), відповідно до висновків якої був підтверджений факт підроблення підписів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - суміжних землекористувачів.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що у порушення положень статті 198 ЗК України приватизація земельної ділянки ОСОБА_3 виконана без погодження її меж із суміжним користувачем ОСББ «Віра», що призвело до порушення прав останнього.
 
Колегія не погоджується з указаними висновками з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права
 
Відповідно до частин першої, другої статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статті 122 цього кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
 
Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
 
Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. 
 
Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. 
 
Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. 
 
Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. 
 
Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
 
Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об’єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц (провадження № 61-19526сво18).
 
Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним рішення Смілянської міської ради та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСББ «Віра» як на підставу своїх вимог посилалося на те, що ОСОБА_3 надала акт погодження меж земельної ділянки від 25 вересня 2006 року з підробленими підписами співвласників суміжних землекористувачів. 
 
Ураховуючи те, що ненадання суміжними землекористувачами своєї згоди на погодження меж земельної ділянки ОСОБА_3 не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки їй у власність за обставин виготовлення відповідної технічної документації і непідписання ними (суміжними землекористувачами) акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, у задоволенні позовних вимог ОСББ «Віра» необхідно відмовити.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги, скасування оскаржених рішень та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (стаття 141 ЦПК України).
 
З ОСББ «Віра» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 535 грн 92 коп. та за подання касаційної скарги в розмірі 584 грн 64 коп.
 
Керуючись статтями 141, 400, 412, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
 
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року скасувати.
 
У задоволенні позову об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Віра» до ОСОБА_3, Смілянської міської ради Черкаської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення Смілянської міської ради та скасування державного акту відмовити.
 
Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Віра» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1 120 грн 56 коп.
 
З моменту прийняття постанови рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року втрачають законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | Н. О. Антоненко     В. І. Журавель
| В. М. Коротун     В. І. Крат