ПОСТАНОВА
Іменем України

16 квітня 2019 року 
Київ
справа №522/20720/17
адміністративне провадження №К/9901/60216/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Анцупової Т.О.,  Стародуба О.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси в складі судді Шенцевої О.П. від 07.12.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Кравця О.О., Домусчі С.Д., Коваля М.П. від 02.03.2018 у справі №522/20720/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчитинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) щодо відмови йому в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, премії (святкової в порядку заохочення) та одноразової грошової допомоги при звільненні, які він отримав за останні 24 місяці перед звільненням;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії в розмірі 80 % грошового забезпечення на підставі довідок Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 19.07.2017 № 3586 та від 19.10.2017 № 5135, з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при призначенні пенсії видів грошового забезпечення, сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, премії (святкової в порядку заохочення) та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці в пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання додаткових документів та по день фактичного проведення перерахунку.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2018 року, позов задоволено.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошового забезпечення, премія (святкова в порядку заохочення) та одноразова грошова допомога при звільненні не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, у зв`язку з тим, що вони мають тимчасовий, несистемний характер, їх розміри не є фіксованими, тому вони не можуть бути враховані при призначенні пенсії військовослужбовцям. Також зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій проігнорували доводи відповідача про пропуск позивачем строків звернення до суду, передбачених ст. 99 КАС України (в редакції до 15.12.2017).
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Суд касаційної інстанції, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Судами встановлено, що позивач з 19.04.2013 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Органом, що здійснює призначення, перерахунок та виплату пенсії позивачу є ГУ ПФУ в Одеській області.
Згідно з повідомленням ГУ ПФУ в Одеській області про призначення пенсії від 29.04.2013 № 607/05 за пенсійною справою №1501011723 при обчисленні пенсії позивачу враховано такі види грошового забезпечення: посадовий оклад 1100,00 грн, оклад за військовим званням 135,00 грн, процентна надбавка за вислугу років      494,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, в тому числі: надбавка за кваліфікаційну категорію лікаря 5%, надбавка за роботу з таємними документами 10%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, та премія 90%.
13 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, додавши довідку Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 19.07.2017 № 3586 про виплачене йому грошове забезпечення перед звільненням, якою підтверджується отримання позивачем, крім врахованих під час призначення, і інших видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, премії (святкової в порядку заохочення) та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Відповідач листом від 27.10.2017 № 1442/С-11 повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії з посиланням на те, що визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» покладено на обласні військові комісаріати, та повернув без розгляду довідку Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 19.07.2017 р. № 3586.
Згідно з довідкою Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 19.07.2017 № 3586 та довідкою Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 19.10.2017 № 5135 за останні 24 місяці перед звільненням позивачу виплачувалися такі додаткові види грошового забезпечення: індексація грошового забезпечення в загальному розмірі 13537,82 грн, грошова допомога на оздоровлення - 7497,00 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 11245,50 грн, премія (до 6 грудня) - 5948,50 грн та грошова допомога при звільненні з військової служби - 50604,75 грн. 
Вказані виплати не були враховані під час призначення позивачу пенсії.
Не погоджуючись з вказаними діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошового забезпечення, премія (святкова в порядку заохочення) та одноразова грошова допомога при звільненні відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. 
При цьому суди керувалися висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) щодо застосування у подібних цій справі правовідносинах положень ст. 9 та ч. 3 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), який полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Крім того, суди зазначили, що перерахунок пенсії позивача має бути здійснено не у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, а у зв`язку з поданням додаткових документів. Перерахунок пенсії має здійснюватись саме відповідачем, а не військовим комісаріатом, оскільки останній не наділений повноваженнями щодо визначення грошового забезпечення чи перерахунку пенсій у зв`язку з включенням до грошового забезпечення для обчислення пенсій грошових виплат, які отримувались військовослужбовцями під час проходження служби у разі якщо документи, що дають право на їх врахування подані пенсіонером до органу Пенсійного фонду після призначення пенсії. 
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.
Частиною 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами 2 та 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).
Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним. 
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від     06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17. 
Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).
Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих останнім у період з 2011 по 2013 роки грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії (святкової в порядку заохочення), виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.
Щодо одноразової грошової допомоги при звільненні, колегія суддів вказує про відсутність підстав для її включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки вказана виплата також є одноразовою допомогою та більш того має інше правове призначення. 
Правову позицію щодо відсутності підстав для включення одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, висловлено в рішенні Верховного Суду України від 12 вересня 2017 року, прийнятому у справі № 21-1115а16 та в подальшому підтримано Верховним Судом у низці постанов, зокрема, від 3 травня 2018 року у справі №728/1876/17, від 22 листопада 2018 року у справі №344/10953/17.
Що стосується вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).
Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб – роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів судової палати дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
Вказаний правовий висновок сформований в постанові Верховного Суду від  03 квітня 2019 року  у справі № 638/9697/17.
Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Оскільки обставини справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні частини позовних вимог.
Доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України (в редакції до 15.12.2017) є безпідставними, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні строки, передбачені ст. 51 Закону України № 2262-ХІІ, які правильно застосовані судами попередніх інстанцій.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ: 

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2018 року у справі №522/20720/17 скасувати в частині визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, обчисленому з 80 % грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії (святкової в порядку заохочення) та одноразової грошової допомоги при звільненні. В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
У зв`язку з цим виключити з резолютивної частини постанови Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 року словосполучення: 
з абзацу другого: "грошової допомоги на оздоровлення", "матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань", "премії (святкової в порядку заохочення)" та "одноразової грошової допомоги при звільненні"; 
з абзацу третього: "грошової допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 7497,00 грн", "матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 11245,50 грн", "премії (до 6 грудня) в загальному розмірі 5948,50 грн", "грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50604,75 грн".
В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від                02 березня 2018 року у справі №522/20720/17 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик
Т.О. Анцупова 
 О.П. Стародуб 
Судді Верховного Суду