Постанова
Іменем України
 
27 березня 2019 року                                                                              
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча                                ОСОБА_1 ,
судді:                                                ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , 
секретар судового засідання   ОСОБА_4 ,
 
учасники судового провадження:
прокурор                                          ОСОБА_5 ,
захисник                                          ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
            
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22015050000000367, 
 
відносно  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
 
1. Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Засуджений у касаційній скарзі з доповненням виклав вимогу до суду касаційної інстанції про скасування вироку апеляційного суду із закриттям провадження. Вимогу мотивував невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, недоведеністю своєї винуватості у вчиненні злочину, за який його засуджено. Крім того, наголошує на істотних порушеннях вимог процесуального закону, оскільки всупереч вимогам ст. 290 КПК України ухвали слідчих суддів, на підставі яких у провадженні проведено негласні слідчі дії не були відкриті сторонам провадження.
 
2. Історія провадження (судові рішення за хронологією), зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
2.1 Суд першої інстанції
Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 05 серпня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 258-3 ч. 1 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Також вирішено долю речових доказів.
 
2.2 Суд апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2016 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення. Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 задоволено частково, вирок суду від  05 серпня 2016 року відносно  ОСОБА_7 змінено. Дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 258-3 КК України перекваліфіковано на ч. 1 ст. 256 КК України та призначено покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк три роки.
У решті вирок суду залишено без зміни.
 
2.3 Суд касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2017 року касаційну скаргу прокурора задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
 
2.4 Суд апеляційної інстанції, рішення якого оскаржується
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 задоволено частково. Апеляційну скаргу прокурора задоволено, вирок суду від 05 серпня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України скасовано та призначено покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк дев’ять років з конфіскацією всього майна, що належить засудженому. Застосовані положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення. У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
 
2.5 Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судами
У період із травня 2015 року до 15 вересня 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, на території м. Волноваха Волноваського району Донецької області, за власною ініціативою сприяв діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі – ДНР), утвореної 07 квітня 2014 року у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.
ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом на неодноразове сприяння діяльності терористичної організації ДНР, усвідомлював, що терористична організація ДНР, діяльності якої він сприяє, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України (далі – ЗСУ) й інших військових формувань України, задіяними у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.
Указана терористична організація завідомо для ОСОБА_7 є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій, має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
На керівників блоків покладається: керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входили до вказаних блоків. При цьому на керівників та учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань) покладається забезпечення стійкості терористичної організації ДНР шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями ЗСУ. На представників політичного блоку покладаються: організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування вказаної терористичної організації.
На учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки: створення так званих органів державної влади ДНР та організація їх діяльності; видання так званих нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади ДНР; організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення ДНР; проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації ДНР з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України; організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; налагодження взаємодії з терористичною організацією «Луганська народна республіка» та її керівниками з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України; налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації ДНР, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам України та ЗСУ; налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності ДНР, дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади, надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку ДНР для забезпечення їх протиправної діяльності; забезпечення учасників ДНР транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.
На учасників силового блоку відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки: організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями ЗСУ, задіяними у проведенні антитерористичної операції; з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та ЗСУ, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників ДНР, озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями; створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності; вербування нових учасників до складу силового блоку ДНР та керівництво їхніми діями; вчинення терористичних актів та диверсій на території України; захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності; захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області; викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні; силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення ДНР, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд; організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації; організація виробництва, налагоджування ремонту деяких видів зброї та бойових припасів, створення військово-промислового комплексу ДНР.
Достовірно усвідомлюючи всі наведені вище обставини, ОСОБА_7 у вказаний період часу, діючи з метою сприяння злочинній діяльності терористичної організації ДНР щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України здійснював як ініціативно, так і на виконання отриманих ним від учасників терористичної організації ДНР відповідних завдань, цілеспрямований збір та передачу учасникам терористичної організації ДНР відомостей щодо місць дислокації, чисельності та маршрутів пересування, підрозділів та військової техніки ЗСУ й інших військових формувань України, задіяних у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області, а саме на території м. Волноваха Донецької області та прилеглих населених пунктів Волноваського району Донецької області.
25, 26, 28 травня 2015 року, 04, 06, 24 червня 2015 року, 10, 31 липня 2015 року, 07, 11, 13, 19, 23 серпня 2015 року, 02, 04, 09, 10, 14 вересня 2015 року ОСОБА_7 в різний час, перебуваючи на території м. Волноваха Донецької області, діючи умисно, повторно, з метою сприяння учасникам терористичної організації ДНР, з власних телефонних номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 телефонував на номери НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та, використовуючи засоби конспірації, надавав представнику не передбаченого законом збройного формування – підрозділу внутрішньої безпеки внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ терористичної організації ДНР ОСОБА_10 інформацію щодо переміщення військової техніки, міст дислокації, ротації підрозділів ЗСУ, а також осіб, які сприяють діяльності підрозділів, задіяних при проведенні антитерористичної операції в районах населених пунктів Валер`янівка, Ближнє, Бугас, Волноваха, Старогнатівка, Оленівка, Докучаєвськ, Василівка, Новотроїцьке, Хлібодарівка, Маріуполь, Рибінське, Велико-Анадоль, Ольгинка. Фесенко А.О. також збирав відповідну інформацію за дорученням ОСОБА_10 і отримував від нього і виконував інші доручення, спрямовані на забезпечення діяльності членів ДНР.
15 вересня 2015 року злочинна діяльність ОСОБА_7 припинена працівниками Служби безпеки України.
 
3. Доводи інших учасників судового провадження
Захисник в засіданні касаційного суду доводи касаційної скарги засудженого підтримав в повному обсязі, просив вирок апеляційного суду скасувати та закрити провадження.
 
У засіданні суду касаційної інстанції прокурор заперечувала проти доводів, наведених в касаційній скарзі засудженого, просила касаційну скаргу залишити без задоволення.
 
4. Джерела права й акти їх застосування
4.1 Кримінальний процесуальний кодекс України
4.1.1 Стаття 94. Оцінка доказів
Частина 1. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частина 2. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
 
4.1.2 Стаття 290. Відкриття матеріалів іншій стороні
Частина 2. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Частина 12. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
 
4.1.3 Стаття 370. Законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення
Частина 1. Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
 
4.1.4 Стаття 420. Вирок, ухвала про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру суду апеляційної інстанції
Частина 2. Вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.
 
5. Мотиви та висновки Верховного Суду
5.1 Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
З урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі з доповненням, та меж перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень, установлених КПК України, розгляд провадження судом касаційної інстанції здійснено в частині дотримання апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні вироку.
 
5.2 Щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону
 
5.2.1 Суд частково погоджується із доводами касаційної скарги засудженого щодо недотримання повною мірою вимог процесуального закону при ухваленні судових рішень у провадженні відносно нього, зокрема на стадії апеляційного розгляду.
Законодавцем встановлені вимоги до всіх судових рішень, які мають бути законними, обґрунтованими і вмотивованими.
До того ж вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги [4.1.3, 4.1.4].
 
5.2.2 Не погодившись із вироком суду першої інстанції, засуджений, його захисник та прокурор подали апеляційні скарги.
Так, засуджений, оскаржуючи вирок відносно нього, зазначав на недопустимість зібраних слідством доказів, отриманих в порушення вимог ст. 87 КПК України; допущених порушень органом досудового розслідування гарантій, передбачених ст. 31 Конституції України, щодо незаконного втручання в його особисті телефонні розмови, до того ж не ідентифіковано ці розмови, що були зафіксовані в результаті проведених НСРД з його голосом. Заперечував також фактичні обставини провадження щодо висновків суду про доведеність його винуватості.
При цьому захисник оскаржував вирок з аналогічних підстав, наведених засудженим, які у вироку апеляційного суду не розкриті й неконкретизовані взагалі. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у вироку апеляційного суду не наведені численні доводи апеляційної скарги захисника, якими він обґрунтовував вимогу про скасування вироку суду першої інстанції, зокрема й про порушення вимог ст. 290 КПК України щодо не розкриття сторонам кримінального провадження ухвал слідчих суддів [4.2.1].
 
5.2.3 Разом з тим, як вбачається зі змісту вироку апеляційного суду, суд на зазначені доводи апеляційних скарг, конкретні посилання на порушення вимог процесуального закону, відповів узагальнено, через що не можна стверджувати про відповідність такого вироку вимогам ст. 420 КПК України.
Відповідно відсутня у вироку суду апеляційної інстанції відповідь й на твердження в апеляційних скаргах про порушення вимог ст. 290 КПК України.
 
5.2.4 Отже, за відсутності у вироку апеляційного суду відповіді на доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника, що аналогічні наведеним у касаційній скарзі засудженого, Суд наразі позбавлений можливості відповісти через залишення їх без належної перевірки під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції.
З огляду на викладені порушення процесуального закону, за наявності яких рішення апеляційного суду не можна вважати законним, а тому воно підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. За наслідками проведення цього розгляду суду слід повною мірою перевірити доводи, викладені у поданих апеляційних скаргах, надати на них вичерпну відповідь, ухваливши судове рішення, що відповідало б вимогам ст. 370 КПК України.
 
Керуючись статтями 436, 438, 441, 442 КПК України, пунктами 4–6 параграфа 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд
 
у х в а л и в:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3