ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/8303/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників : Луганської обласної клінічної лікарні - Дубовика С.А., Загідька Б.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Медторг"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019
та рішення  Господарського суду міста Києва  від  09.10.2018
(в частині задоволення позовних вимог про стягнення 320 349,96 грн. пені, 521499,94 грн. штрафу, 12 627,75 грн. витрат по сплаті судового збору)
у справі № 910/8303/18
за позовом Луганської обласної клінічної лікарні
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Медторг"
про  стягнення 1 221 799,86 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 Луганська обласна клінічна лікарня звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Медторг" 700 299,92 грн. пені та  521 499,94 грн. штрафу, а всього - 1 221 799,86 грн. 

Позов мотивовано тим, що порушення умов договору про закупівлю № 180       від 22.11.2017 в обумовлені строки до 31.12.2017, відповідач не поставив обладнання, при цьому позивач не вправі переносити строки поставки на новий бюджетний рік, враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014  № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти", внаслідок чого наявні підстави для стягнення з ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Медторг" штрафні санкції передбачені п. 7.3 договору, які нараховані за період                                з 01.01.2018 по 04.04.2018 (дата поставки товару). 

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.10.2018 у справі                                    № 910/8303/18 (суддя Сівакова В.В.) позов задоволено частково та стягнуто              з відповідача на користь позивача про стягнення 320 349,96 грн. пені,               521499,94 грн. штрафу, 12 627,75 грн. витрат по сплаті судового збору, а                       в решті позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі № 910/8303/18 (судді : Мартюк А.І., Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.)           рішення Господарського суду м. Києва  від  09.10.2018  залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Медторг" просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та рішення Господарського суду м. Києва  від  03.10.2018 у справі № 910/8303/18 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 320 349,96 грн. пені, 521499,94 грн. штрафу, 12 627,75 грн. витрат по сплаті судового збору  скасувати,  прийнявши нове рішення про відмову в позові в цій частині. 

Не  погоджуючись з оскаржуваними судовими  рішеннями щодо стягнення пені та штрафу, скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій вирішуючи даний спір безпідставно не застосували положення ст. ст. 92, 241 ЦК України, при цьому не врахували наданий відповідачем акт приймання-передачі обумовленого товару від 02.02.2018, на підтвердження фактичного передання позивачу обладнання, тобто без порушення термінів поставки визначених у договорі. 

Також, відповідач зазначає про не дослідження судами обох інстанцій  умов договору про закупівлю № 180 від 22.11.2017 щодо строків поставки обладнання, щодо моменту передачі цього товару та виконання сторонами своїх зобов'язань за цим правочином, як продавця так і покупця, а звідси судами   не враховано положення ст. 270 ГК України та  ст. 684 ЦК України, якою врегульовані  правові наслідки передання некомплектного товару.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 для розгляду касаційної скарги                     у справі  № 910/8303/18 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Білоуса В.В., Жукова С.В. та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2019 у даній справі відкрито касаційне провадження,  розгляд справи призначено  на  17.04.2019  на 10:30 год.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла  висновку, що касаційна скарга підлягає  частковому  задоволенню,  з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, 22.11.2017 між Луганською обласною клінічною лікарнею (замовник) та               ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Медторг" (учасник ) укладено договір про закупівлю № 180, за умовами якого  учасник зобов'язався у 2017 році поставити замовнику товар, а саме  33120000-7 Системи реєстрації медичної інформації та дослідне обладнання (Лот № 2: пересувний кабінет рентгенівської та ультразвукової діагностики на базі шасі IVECO Dialy70C15),            а замовник - прийняти і оплатити  його вартість у сумі 7 449 999,12 грн.                     (п.п. 1.1, 1.2, 3.1).

За п. 4.2 договору визначено, що замовник має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється відповідно до встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014  № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" умов, на підставі рахунку-фактури, на строк не більше трьох місяців.

Відповідно до п. 5.1 зазначеного договору,  строк поставки товару :                           до 31.12.2017 або у разі здійснення попередньої оплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти"  протягом  90  календарних днів з моменту здійснення оплати.

Пунктом 7.3 цього  договору передбачено, що за порушення строків поставки товару учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення поставки товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додаткового стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

На виконання умов зазначеного договору, Луганська обласна клінічна лікарня перерахувала  ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Медторг" попередню оплату за товар у сумі  7 449 999,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12 від 22.11.2017, внаслідок чого за видатковою накладною             № РН-0000001 від 04.04.2018 відповідач передав позивачу обумовлене обладнання. 

Предметом даного судового розгляд є вимоги замовника до постачальника щодо стягнення штрафних санкцій за прострочення термінів поставки обумовленого обладнання. 

Так, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд дійшли висновку щодо наявності правових підстав для часткового  задоволення позовних вимог, оскільки позивач виконав свій обов'язок сплативши в повному обсязі  передоплату за товар, а відповідач в порушення умов договору поставив цей товар з простроченням строків лише 04.04.2018, а тому позивач вправі вимагати відшкодування штрафних санкцій, передбачених п. 7.3 договору, нарахованих за період з 21.02.2018 по 04.04.2018.

Але з такими висновками місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанцій погодитись не можна, з огляду на таке. 

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 664 ЦК України визначає момент виконання обов'язку продавця передати товар.

Згідно ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. 

За ч. 2 ст. 664 ЦК України, якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Проте, суди попередніх інстанцій не врахували зазначених вище вимоги                  ст. 664 ЦК України та належним чином не дослідили умови договору, зокрема п. 5.6, за яким визначено, що ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Медторг" зобов'язаний доставити товар за місцем призначення, провести введення товару в експлуатацію, що підтверджується підписаним сторонами актом.  

Враховуючи зазначене,  суди обох інстанцій  дійшли передчасних висновків про те, що обумовлене обладнання було поставлено відповідачем з порушенням термінів поставки лише 04.04.2018,  пославшись як на достовірний доказ на видаткову накладну  № РН-0000001 від 04.04.2018, яка підписана зі сторони позивача невстановленою особою та не скріплена печаткою, оскільки судом не було надано належної оцінки запереченням відповідача щодо прострочення строку поставки товару у зв'язку з тим, що  ним передано позивачу  цей товар  саме 02.02.2018 без прострочення, на підтвердження чого, відповідачем надано  акт  приймання-передачі від 02.02.2018, який підписаний та скріплений печатками обох сторін, за яким  ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Медторг" передало Пересувний кабінет рентгенівської та ультразвукової діагностики на базі шасі IVECO Daily 70C15 згідно договору про закупівлю № 180 від 22.11.2017, а Луганська обласна клінічна лікарня прийняла обладнання згідно переліку, зазначивши в акті певні зауваження щодо комплектації. 

Отже, підписання сторонами видаткової накладної 04.04.2018, що підтверджує  здійснену господарську операцію з передачі товару, ще не свідчить про фактичність поставки товару в цей день, враховуючи при цьому, наявність акту приймання-передачі товару (обумовленого обладнання) від 02.02.2018, підписаного сторонами. 

Для вирішення спору та встановлення наявності або відсутності підстав для покладання на відповідача обов'язку відшкодувати штрафні санкцій у заявленому розмірі у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання з поставки товару за договором про закупівлю № 180 від 22.11.2017, суду необхідно встановити з якого часу  Луганською обласною  клінічною лікарнею фактично отримано товар, з урахуванням положень ЦК України,  умов договору про закупівлю № 180 від 22.11.2017, зокрема Глави V Поставка Товару  та наявних у справі доказів. 

Відтак, з'ясування наведених вище обставин має важливе значення при розгляді  даного спору.

Статтею 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на обґрунтоване рішення. У справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" від 27.09.2001 ЄСПЛ зазначив, що лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя. 

У Рішенні ЄСПЛ "Мала проти України" від 17.11.2014 суд погодився з доводами заявниці про наявність порушення статті 6 Конвенції у випадку ненадання судом оцінок аргументові заявниці, що мав ключове значення для результатів провадження.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин враховуючи вище зазначене та вимоги чинного законодавства, постанову  Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 та рішення  Господарського суду міста Києва  від  09.10.2018 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 320 349,96 грн. пені, 521499,94 грн. штрафу, 12 627,75 грн. витрат по сплаті судового збору у справі  № 910/8303/18  не можна визнати як такі, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону, внаслідок чого вони підлягають скасуванню, а справа  направленню на новий судовий розгляд до Господарського суду м. Києва. 

При новому розгляді справи суду, слід  врахувати вище викладене, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, постановити законне та обґрунтоване рішення.

За ч. 1 ст. 316 ГПК України,  вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судові рішення у справі № 910/8303/18 підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, відповідно до ст.129 ГПК України судом не здійснюється. 

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ : 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Медторг" задовольнити частково. 

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 та рішення  Господарського суду міста Києва  від  09.10.2018 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 320 349,96 грн. пені, 521499,94 грн. штрафу, 12 627,75 грн. витрат по сплаті судового збору у справі  № 910/8303/18  скасувати.

Справу № 910/8303/18 у скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.  

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий,суддя                                                                  Ткаченко Н.Г.                                                                
Судді                                                                                           Білоус В.В.
                                                                                                    Жуков С.В.