П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
05 лютого 2019 року
м. Київ
Справа № 918/625/17
Провадження № 12-137гс18
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Кібенко О. Р.,
суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
розглянула у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29
на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 22 січня 2018 року, постановлену колегією суддів у складі Миханюк М. В., Демидюк О. О., Савченка Г. І.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ют-агро зерно» (далі - ТОВ «Ют-агро зерно») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Книга сіті» (далі - ТОВ «Книга сіті»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_3, ОСОБА_28, Фермерське господарство імені Шевченка про визнання права власності на врожай та 
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2017 року ТОВ «Ют-агро зерно» звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ «Книга сіті» про визнання права власності на врожай сої та кукурудзи 2017 року, посіяний і вирощений на земельних ділянках, розташованих на території Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, перелік яких визначений у позовній заяві. 
Позов мотивувало тим, що з 26 квітня по 04 травня 2017 року ТОВ «Ют-агро зерно» висіяло (посадило) на орендованих земельних ділянках масивів земель (поля) насіння сої, а з 03 травня по 12 травня 2017 року - насіння кукурудзи, які позивач придбав разом із засобами захисту рослин. Частина посівів сої та кукурудзи посіяна (висаджена) ТОВ «Ют-агро зерно» на земельних ділянках, орендованих ТОВ «Книга сіті». З метою врегулювання питання щодо зібрання на земельних ділянках врожаю ТОВ «Ют-агро зерно» надіслало ТОВ «Книга сіті» листи з проханням вирішити у двосторонньому порядку питання фактичного користування земельними ділянками, які перебувають в оренді відповідача, але засіяні позивачем і на яких станом на день звернення до суду вирощено врожай сої та кукурудзи. Відповіді на звернення позивач не отримав.
Відповідач подав заяву про визнання позову.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2017 року позов задоволено. 
Рішення мотивовано тим, що позивач, який хоч і не є належним землекористувачем, але набуває право власності на врожай як на плід, що вирощений з придбаного ним насіння.
Не погодившись з рішенням суду, особи, які не брали участі у справі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, - звернулися до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в позові. З аналогічною за змістом та вимогами окремою апеляційною скаргою до суду звернулась ОСОБА_28 Скаржники стверджували, що господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, не залучивши їх  до участі у справі.
Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2017 року вказані апеляційні скарги прийнято до провадження, об'єднано та призначено до спільного розгляду, залучено цих скаржників до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Також у цьому ж статусі до участі в справі залучено Фермерське господарство імені Шевченка (далі - ФГ ім. Шевченка).
Ухвалою від 22 січня 2018 року Рівненський апеляційний господарський суд, керуючись пунктом 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, закрив апеляційне провадження у справі. Мотивував ухвалу тим, що суд першої інстанції не вирішував питання про права, інтереси та (або) обов'язки власників земельних ділянок, а лише вирішив питання про право власності на вирощений позивачем урожай. При цьому скаржники не позбавлені права захистити свої права іншим установленим законом способом, зокрема вимагати стягнення орендної плати з відповідача за користування земельною ділянкою.
У лютому 2018 року всі зазначені вище фізичні особи, а також ОСОБА_29 подали касаційну скаргу на вищезазначену ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 22 січня 2018 року. Просили скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і передати справу до цього ж суду для продовження розгляду.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що вони є власниками земельних ділянок, на яких вирощено врожай, тому вони мають право на володіння, користування та розпорядження землею, в тому числі право власності на вирощений урожай на підставі частини першої статті 90 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Договорів оренди землі з ТОВ «Книга сіті» або ТОВ «Юг-агро зерно» ніколи не укладали. ТОВ «Книга сіті» ніколи земельними ділянками не користувалося, до їх обробки, використання не приступало, тому не може мати будь-яких прав на вирощений урожай, є неналежним відповідачем. Справа мала розглядатися за участю власників земельних ділянок. ТОВ «Юг-агро зерно» незаконно заволоділо їхніми земельними ділянками, у зв'язку з чим відкрито кримінальне провадження, ведеться розслідування. 
Зазначають, що висновок суду про те, що права фізичних осіб не порушені оспорюваним рішенням суду першої інстанції, суперечить іншому висновку суду про порушення їх прав, який міститься в ухвалі Рівненьского апеляційного господарського суду від 14 грудня 2017 року про відкриття апеляційного провадження, якою їх було залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Приймаючи апеляційну скаргу до розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуваним рішенням порушені їх права. 
Вважають, що спір за суб'єктним складом мав розглядатися в порядку цивільного, а не господарського судочинства. 
Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 10 квітня 2018 року на підставі статті 294 ГПК України відкрила касаційне провадження. 
05 травня 2018 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Ют-агро зерно» на касаційну скаргу, в якому останнє посилається на відсутність правового зв'язку між скаржниками та сторонами у справі з огляду на предмет позову про визнання права власності на врожай, вирощений позивачем на земельних ділянках, що перебували в оренді відповідача. Скаржники не користувалися земельними ділянками, не засівали їх, не удобрювали, не здійснювали жодних інших дій, що могли б засвідчити законні права цих осіб на врожай, водночас як право оренди було зареєстровано за ТОВ «Книга сіті». 
ТОВ «Ют-агро зерно» стверджує, що права скаржників як власників земельних ділянок не порушені рішенням суду першої інстанції, просить залишити оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. 
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 травня 2018 року справу передано на розгляд Великій Палаті Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення правил суб'єктної юрисдикції. 
Велика Палата Верховного Суду вважала мотиви, на підставі яких постановлено вищезазначену ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, обґрунтованими та ухвалою від 23 травня 2018 року прийняла справу до розгляду. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи в межах підстав оскарження, встановлених частиною шостою статті 286 ГПК України, ВеликаПалата Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. 
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та у визначених законом випадках - касаційного оскарження рішення суду. 
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. 
Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1,2 розділу IV ГПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві. 
Відповідно до частини першої статті 91 ГПК України (в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.
Аналогічна норма міститься і у частині першій статті 254 ГПК України у чинній редакції. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 зазначали, що вони є власниками земельних ділянок на яких вирощено спірний врожай, відповідно мають право на володіння, користування та розпорядження ними, на підставі частини першої статті 90 ЗК України мають право власності на вирощений врожай. На підтвердження своїх доводів щодо права власності на земельні ділянки надали витяги з реєстру нерухомості. При цьому зазначали, що будь-яких угод з ТОВ «Книга сіті» на користування земельними ділянками вони не укладали, товариство є неналежним відповідачем, оскільки у нього відсутні повноваження розпорядження їхніми земельними ділянками.
Разом з тим ці доводи належним чином не були перевірені судом апеляційної інстанції. 
Суди не встановили, чи перебували земельні ділянки, на яких вирощено врожай, на час виникнення спірних правовідносин у володінні та користуванні їх власників, чи мали вони право на частину врожаю, чи передавались ними в установленому законом порядку ці земельні ділянки ТОВ «Книга сіті», тому висновок апеляційного суду про те, що спір не стосується прав власників земельних ділянок, є передчасним, а висновок про закриття апеляційного провадження - помилковим.
Крім того, ухвалою апеляційного суду від 14 грудня 2017 року зазначені особи залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зазначена ухвала є чинною. Право третіх осіб на оскарження судового рішення прямо передбачено як статтею 91 ГПК України у редакції до 15 грудня 2017 року, так і статтею 254 ГПК України у чинній редакції.  
З огляду на викладене, вважати законною ухвалу апеляційного суду немає підстав, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до апеляційного суду для продовження розгляду. 
Разом з тим касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_29 на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 22 січня 2018 року підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 296 ГПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 286 ГПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.
ОСОБА_29 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувала, до участі в справі як третя особа не залучалась, оскаржувана ухвала її прав та інтересів не зачіпає.
Керуючись статтями 296, 300, 301, 304, 308, 314-317 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 задовольнити.
2. Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 22 січня 2018 року у справі № 918/625/17 скасувати, справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду. 
3. Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_29 на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 22 січня 2018 року закрити.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач   О. Р. Кібенко
 
Судді:                                    
 
Н. О. Антонюк     Н. П. Лященко
 
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
 
В. В. Британчук   Л. І. Рогач
 
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
 
В. І. Данішевська     О. М. Ситнік
 
О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич
 
В. С. Князєв       О. Г. Яновська
 
Л. М. Лобойко         
                                    
Відповідно до частини третьої статті 314 ГПК України постанову оформлено суддею Лященко Н. П.