ПОСТАНОВА
Іменем України

16 квітня 2019 року 
Київ
справа №308/4824/17
адміністративне провадження №К/9901/38710/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката Ільницького Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року (суддя Бедьо В.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року (судді: Н.В. Бруновська (головуючий), М.В. Костів,       Р.М. Шавель) у справі № 308/4824/17 за позовом ОСОБА_1 до                в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби Ясевича Миколи Михайловича про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулась до суду з позовом до в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби Ясевича Миколи Михайловича (далі - відповідач, в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Ясевича М.М.) про скасування постанови про порушення митних правил № 0624/30500/17 від 28.04.2017.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийнята відповідачем постанова про порушення митних правил № 0624/30500/17 від 28.04.2017 є безпідставною та неправомірною і підлягає скасуванню, оскільки при її прийнятті позивачем не було враховано вимог статті 467 Митного кодексу України щодо строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, враховуючи, що автомобіль позивачем було ввезено на митну територію України 12 листопада 2015 року, а стягнення накладено 28 квітня 2017 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивач перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу до місця призначення, який перебував під митним контролем, терміном більш ніж на десять діб, а тому відповідачем було прийнято обґрунтовану постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ним митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій адвокат Ільницький С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 1 квітня 2017 року о 12 годин 08 хвилин в зону митного контролю на ділянку «В'їзд» (ЗМК - пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «VW», моделі «TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1, в якому у якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи (ДМС) ДФС України, було встановлено, що 12.11.2015 через пункт пропуску «Ужгород - Вишнє - Нємецьке» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС позивачем було ввезено легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «Е220», номер кузова НОМЕР_2, державний реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3
Факт ввезення саме позивачем 12 листопада 2015 року вказаного автомобіля у митному режимі «транзит» підтверджено протоколом опитування від 14.04.2017 старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС Сливича Й.Й., який здійснював митний контроль та оформлення легкового автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «Е220», номер кузова НОМЕР_2, державний реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3
У зв'язку із порушенням строків транзитних перевезень передбачених частиною першою статті 95 Митного кодексу України, митним органом прийнято постанову     № 0624/30500/17 від 28.04.2017, якою визнано винною позивача у вчиненні порушення митних правил   передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. В доводах касаційної скарги адвокат Ільницький С.М., який діє в інтересах       ОСОБА_1 цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено відповідачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій, що вчинене позивачем правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче правопорушення, що у своїй сукупності призвело до порушень судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень.
8. Відповідач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Стаття 95.
Встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); для залізничного транспорту - 28 діб; для авіаційного транспорту - 5 діб; для морського та річкового транспорту - 20 діб; для трубопровідного транспорту - 31 доба; для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. 
До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
10.2. Частина перша статті 467.
Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного кодексу України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 Митного кодексу України, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
10.3. Частина третя статті 470.
Перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. За змістом частини першої статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного кодексу України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 Митного кодексу України, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у статті 467 Митного кодексу України, не є вичерпним.
12. Верховний Суд зазначає, що триваючими визначаються правопорушення, які почались з певної протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
15. Колегія суддів зазначає, що використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, виявивши вказане порушення 1 квітня 2017 року та приймаючи 28 квітня 2017 року постанову  № 0624/30500/17, адміністративне стягнення за порушення митних правил застосоване відповідачем в межах строку, передбаченого статтею 467 Митного кодексу України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.
Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.
Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що зі змісту статей 95, 467 та 470 Митного кодексу України порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, є триваючим правопорушенням.
16. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами першої та апеляційної інстанції фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу до місця призначення, який перебував під митним контролем, терміном більш ніж на десять діб, а тому відповідачем було прийнято обґрунтовану постанову            № 0624/30500/17 від 28.04.2017 про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ним митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу адвоката Ільницького Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року слід залишити без задоволення.
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу адвоката Ільницького Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі  № 308/4824/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду