Постанова
Іменем України
17 квітня 2019 року 
 
м. Київ
справа № 495/8579/15-ц
провадження № 61-29377св18
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
ОлійникА. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_4,
 
відповідачі: ОСОБА_5, Приватне підприємство «М.Д.Н.»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від                      14 листопада 2016 року у складі судді Гайда-Герасименко О. Д. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до               ОСОБА_5, Приватного підприємства «М.Д.Н.» (далі - ПП «М.Д.Н.»)  про поділ спільного майна подружжя.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року, у задоволенні клопотання про залишення заяви без розгляду відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з права позивача брати участь у справі через представника, тому відсутності передбачені пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року підстави для залишення позову без розгляду.
У судових засіданнях у суді першої інстанції, а саме 19 вересня2016 року та 14 листопада 2016 року, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7був присутній, що свідчить про те, щопозивач брала участь у справі через свого представника.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У травні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та постановити нову ухвалу про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
03 липня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_5
У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Заперечення до суду касаційної інстанції не надходили. 
Аргументи учасників  справи 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції у порушення вимог положень статей 169, 207 ЦПК України 2004 року безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судові засідання, а відповідна заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_7 бути її представником у суді, що підтверджено довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. 17 вересня 2016 року, зареєстровано у реєстрі за № 5405, яку видано строком на три роки (а. с. 114).
У судових засіданнях у суді першої інстанції 19 вересня 2016 рокута                   14 листопада 2016 року участь у справі брав представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, а судове засідання 17 жовтня 2016 року не відбулося у зв'язку з відрядженням судді (а. с.115, 118, 123-124).
14 листопада 2016 року відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача ОСОБА_4 у судові засідання (а. с. 122).
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Відповідно до частини першої статті 38 ЦПК України 2004 року сторона, третя особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України 2004 року представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 
Верховний Суд виходить з того, що аналіз положень статей 26,38,44,76 ЦПК України 2004 року дає змогу дійти висновку про надання процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, що передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи відповідних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі належним чином оформленої довіреності ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_7 бути її представником у суді, а також присутність ОСОБА_7 та представництво нею інтересів позивача у судових засіданнях у суді першої інстанції 19 вересня 2016 року та 14 листопада 2016 року.
Верховний Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача, які є аналогічними доводам касаційної скарги, про наявність підстав для залишення заяви без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року, про що виклав відповідні мотиви.  
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій, зводяться до незгоди ОСОБА_5 із ухваленими у справі судовими рішеннями.
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили обставини справи, повно та всебічно перевірили доводи відповідача у справі, надали їм належну оцінку, та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для залишення заяви без розгляду.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від                      14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від              13 квітня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            А. С. Олійник
                                                                                                                        В.О. Кузнєцов
                                                                                                                        Г.І. Усик