Постанова
Іменем України
13 березня 2019 року
м. Київ
справа № 388/281/17
провадження № 61-37565ск18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Стрільчука В. А.,
суддів: Гулька Б. І., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_3,
відповідач - ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних Валентина Василівна,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року у складі судді Баранського Д. М. та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 травня 2018 року у складі суддів: Дуковського О. Л., Єгорової С. М., Чельник О. І.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
15 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В. В., про визнання заповіту нікчемним.
Позов обґрунтовано тим, що відповідно до змісту заповіту її батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, який складено та посвідчено 12 березня 2008 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В. В., зареєстровано у реєстрі за № 386, заповіт прочитаний ОСОБА_6 вголос та підписаний особисто, містить підпис, прізвище та ініціали заповідача.
Вказаний заповіт є нікчемний, оскільки ОСОБА_6 на зазначений у заповіті час, не міг особисто прочитати заповіт, зробити відповідний запис про це у заповіті та підписати його, оскільки він мав інвалідність першої групи із зору, потребував стороннього догляду. Заповіт складений з порушенням його посвідчення нотаріусом, оскільки посвідчений без свідків.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 травня 2018 року, позов задоволено. Визнано нікчемним заповіт від імені ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого 20 березня 2008 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В. В., зареєстрований у реєстрі за № 386. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ВБ № 111890 (а. с. 6), направлення ОСОБА_6 на медико-соціальну експертну комісію від 15 вересня 2006 року (а. с. 83-84), консультативного висновку Комунальної установи «Міська лікарня № 4» м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 грудня 2006 року (а. с. 86) ОСОБА_6 скаржився на абсолютну сліпоту, з 2000 року є інвалідом першої групи із зору, текст не читає, потребує стороннього догляду. Оскільки внаслідок сліпоти спадкодавець не міг прочитати зміст документу, заповіт мав посвідчуватися при свідках. Внаслідок відсутності при посвідченні спірного заповіту свідків, відповідно цей заповіт складений з порушенням вимог щодо його посвідчення, а відтак є нікчемним.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У червні 2018 року відповідач звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
23 липня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п'яти суддів.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Судами неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, обставини, визнані судами встановленими, не доведено, а висновки судів суперечать обставинам і доказам у справі. Справу розглянуто без участі третьої особи, яка фактично має бути співвідповідачем у цій справі. 
Відзивів на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
12 березня 2008 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В. В. від імені ОСОБА_6 посвідчено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 386 (а. с. 5). У вказаному заповіті зазначено, що після смерті спадкодавця всі права та обов'язки, що йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, що можуть належати у майбутньому, усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати на день смерті та на що матиме право за законом, він заповідає ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
У заповіті зазначено, що його текст до підписання прочитано уголос заповідачем ОСОБА_6, власноручно ним підписано у присутності нотаріуса, про що також стоїть письмовий запис та підпис від імені заповідача.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер (а. с. 4).
09 лютого 2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулась донька спадкодавця ОСОБА_3 (а. с. 100), а 15 лютого 2017 року спадкоємиця за заповітом - ОСОБА_4 (а. с. 106). Інші спадкоємці відсутні.
ОСОБА_6, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ВБ № 111890 (а. с. 6) з 01 листопада 2006 року мав безстроково інвалідність першої групи у зв'язку із вадами зору, внаслідок чого потребував стороннього догляду. На підставі направлення на медико-соціальну експертну комісію від 15 вересня 2006 року встановлено, що ОСОБА_6 скаржився на абсолютну сліпоту (а. с. 83-84), а при його огляді 15 грудня 2006 року у Міській лікарні № 4 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області складено консультативний висновок відповідно до якого ОСОБА_6 текст не читає (а. с. 86).
Мотивувальна частина 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини другої статті 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.
Частиною четвертою статті 207 ЦК України встановлено, що у разі якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.
Нотаріус, відповідно до статті 1248 ЦК України, посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).
У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою (частина друга статті 1253 ЦК України).
Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків (частини п'ята і шоста статті 1253 ЦК України).
За змістом пункту 158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року за № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (у редакції на момент посвідчення спірного заповіту) на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. 
Відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що спадкодавець через фізичні вади, а саме абсолютну сліпоту, що підтверджено медичною документацією, не міг особисто прочитати заповіт, тобто висновок про порушення нотаріусом порядку посвідчення спірного заповіту, встановленого у статті 1248 ЦК України, є правильним, як і висновок про нікчемність цього заповіту.
Верховний Суд зауважує, що заповіт є одностороннім правочином.
Частиною другою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 
Верховний Суд виходить з того, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.
Оскільки відповідач ОСОБА_4 заперечує факт порушення порядку посвідчення спірного заповіту, судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено його нікчемність.
Доводи касаційної скарги про неповне з'ясування судами обставин справи і не відповідність висновків судів обставинам справи Верховний Суд відхиляє, оскільки зазначені висновки ґрунтуються на наданих позивачем доказах (медичних документах) про стан здоров'я заповідача, здійснювати переоцінку яких, суд касаційної інстанції, відповідно до статті 400 ЦПК України, не має повноважень. Відповідач, на виконання приписів частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, не надала суду доказів, які б спростували доводи та докази позивача.
Верховний Суд також відхиляє, як необґрунтовані доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм цивільного процесуального права, а саме не залучення до участі у справі як співвідповідача нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В. В., яким посвідчено спірний заповіт.
Вказаному доводу суд апеляційної інстанції надав правильну правову оцінку, вказавши, що основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість у результатах розгляду справи, саме сторони є суб'єктами матеріального правовідношення щодо якого виник спір. Відповідач є тією особою, якій пред'явлено позов і яка має відповідати перед позивачем у разі порушення його права чи інтересу.
Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює  нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному   нотаріальному   архіві   або   незалежну   професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та  вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина перша статті 3 Закону України «Про нотаріат»).
Нотаріус не є суб'єктом спірного матеріального правовідношення,  у нього відсутня процесуальна заінтересованість у розгляді справи, а тому  він не може бути відповідачем у справі.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд апеляційної інстанції згідно вимог чинного цивільного процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні цієї справи правильно застосовано норми матеріального права, повно і всебічно досліджено обставини справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і доказам у справі, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення не підлягають скасуванню.
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та обставин у справі, яким судами надано правову оцінку. Крім того, вказані доводи є аналогічними доводам апеляційної скарги, які зводяться до незгоди заявника із судовим рішенням, і яким суд апеляційної інстанції надав правову оцінку. 
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 травня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                             В. А. Стрільчук
Судді:                                                                                                                      Б. І. Гулько
                                                                                                                 А.С. Олійник
                                                                                                                 С. О. Погрібний
                                                                                                                 Г.І. Усик